Справа № 260/946/20
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2020 року м. Ужгород№ 260/946/20
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, яким просить суд визнати протиправним та скасувати запис від 19 грудня 2013 року № 0002014 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

30 червня 2020 року Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 30 листопада 2019 року отримав від ГУ ДФС у Закарпатській області м. Ужгород, вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-26962-17 від 18 листопада 2019 року. Позивач звернувся до Перечинської ДПІ Ужгородського ГУДПС у Закарпатській області, де дізнався, що за ним рахується податковий борг, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань міститься запис №0002014 від 19 грудня 2013 року щодо включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про його державну реєстрацію вважається недійсним. Зазначений запис позивач вважає незаконним, оскільки державним реєстратором за його заявою 13 травня 2003 року скасовано державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що запис №0002014 від 19 грудня 2013 року внесений державним реєстратором Перечинського районного управління юстиції та включення відомостей про фізичну особу - підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним, могла бути допущена під час проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців, яка здійснена на виконання Наказу Міністерства юстиції від 12 квітня 2012 року № 575/5 "Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців". Державні реєстратори райдержадміністрації щодо позивача жодних реєстраційних дій не проводили, а оскаржений запис від 19 грудня 2013 року внесений в період, коли до повноважень райдержадміністрації не входила державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Співвідповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області не є правонаступником Реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції, а отже не може нести будь-яку відповідальність за її дії. Оскаржений запис в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був внесений державним реєстратором Реєстраційної служби Перечинського районного управління на підставі даних, які надали органи виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у листопаді 2019 року позивач отримав вимогу Ужгородського управління ГУ ДФС у Закарпатській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 26962-17 від 18 листопада 2019 року на суму 26539,26 грн.

Позивач звернувся у Перечинський відділ ГУ ДПС України у Закарпатській області, де йому було повідомлено, що зазначений борг рахується за позивачем, оскільки відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором Реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області Тішковою Н.О. внесено запис від 19 грудня 2013 року № 0002014 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним.

Згідно із записом №2272 у Журналі обліку реєстраційних справ скасованих суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб - 13 травня 2003 року було скасовано державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі його заяви.

Вважаючи оскаржуваний запис від 19 грудня 2013 року № 0002014 протиправним, оскільки позивачем з 2003 року не здійснюється підприємницька діяльність, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Суд, у відповідності до ст.244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Так, відповідно до ст.8 Закону України "Про підприємництво" від 07 лютого 1991 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності, крім об`єднань юридичних осіб, що здійснюють свою діяльність в Україні на умовах угод про розподіл продукції, проводиться у виконавчому комітеті міської, районної в місті ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації (далі - органи державної реєстрації) за місцезнаходженням або місцем проживання даного суб`єкта, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено та підтверджується записом №2272 у Журналі обліку реєстраційних справ скасованих суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб, що 13 травня 2003 року було скасовано державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі його заяви.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про підприємництво" діяльність підприємця припиняється, зокрема з власної ініціативи підприємця.

Згідно з ч.20 ст.8 Закону України "Про підприємництво" орган державної реєстрації в десятиденний термін повідомляє відповідні державні податкові органи та органи державної статистики, органи Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Пенсійного фонду України про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності.

З 01 липня 2004 набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" від 15 травня 2003 року №755-IV (далі - Закон № 755), який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №755 Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №755 Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону № 755 відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток.

Відповідно до ст.1 Закону №755 реєстраційна картка - документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Верховною Радою України 01.07.2010 року за №2390 прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання" (далі - Закон № 2390).

Згідно з п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01.07.2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний, відповідно до вимог ст.19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Тобто, у 2013 році необхідною умовою для прийняття державним реєстратором рішення щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця була реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Разом з тим, судом встановлено, що у визначений законодавством строк позивач не звертався до державного реєстратора з реєстраційною карткою для включення відомостей про фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру та на момент внесення оскарженого запису підприємницька діяльність позивача була припинена.

Відповідно до п.1.2 Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 575/5, комісії створюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі з метою проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру (далі - невключені суб`єкти).

Згідно з п. 2.4 Положення до складу комісії входять працівники реєстраційних служб головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, територіальних органів державної статистики, територіальних органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3.1 Положення завданням комісії є проведення інвентаризації невключених суб`єктів.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2390 цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 01.07.2010 року № 2390 набрав чинності 03.03.2011 року, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності закону, тобто мав тривати до 03.03.2012 року.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців.

Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеного звірення уповноважені органи оприлюднюють у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та/або на відомчих веб-сайтах відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Таким чином, суд вважає, що оскільки скасовано реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 , то державним реєстратором за відсутності правових підстав внесено запис від 19 грудня 2013 року № 0002014 про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з відміткою про те, що свідоцтво про його державну реєстрацію вважається недійсним.

З приводу наданого представником відповідача-1 акту приймання-передачі від 04 жовтня 2012 року, то суд зазначає, що він не містить інформації щодо позивача.

За таких обставин, оскільки оскаржений запис від 19 грудня 2013 року № 0002014 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань без належних підставі, то він підлягає скасуванню.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 25 Закону № 755 державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону № 755 суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті: проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру та формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судом встановлено, що запис від 19 грудня 2013 року № 0002014 про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним, внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань без належних підстав, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Перечинської районної державної адміністрації та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області по 420,40 грн. судових витрат.

На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування запису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати запис від 19 грудня 2013 року № 0002014 про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області (Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, буд. 16, код ЄДРПОУ - 22099507) та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна 4, ) по 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк