Справа № 369/10860/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Собківа Я.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленка Ігоря Миколайовича про протиправність постанов,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Головного управління ДФС у Київській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленка Ігоря Миколайовича, в якому просила визнати протиправними та скасувати:

- постанову № 71 від 07.08.2019 р. про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 1631 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 85 грн;

- постанову № 69 від 07.08.2019 р. про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 16515 КУпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн;

- постанову № 70 від 07.08.2019 р. про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1651 КУпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виносячи постанови про накладення адміністративних штрафів, передбачених ст.ст. 1631, 16315, 1651 КУпАП України, відповідач у всіх випадках не врахував, що суб`єкт вказаних правопорушень спеціальний - фізична особа-підприємець, посадова особа юридичної особи або особа, яка забезпечує себе роботою самостійно. Крім того, на думку позивача, відповідач у оскаржуваних постановах не вказав суть правопорушення, яке на його думку вчинив позивач, а навів лише правову кваліфікацію дій, що суперечить Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 р. № 566, а саме: п. 6 Інструкції, відповідно до якого у протоколі під час його складення обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно якої передбачено адміністративна відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказується місце правопорушення та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, які положення законодавства порушено.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 25.02.2020 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Підстави апеляційної скарги аналогічні тим, що були зазначені в позовній заяві.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Сторони, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Відповідач про причини неявки в судове засідання не повідомив. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Справу розгляну в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.08.2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області Біруком В.С. при проведенні позапланової документальної перевірки було складено протокол № 83 про адміністративне правопорушення, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині не ведення книги обліку доходів та витрат.

02.08.2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області Біруком В.С. при проведенні позапланової документальної перевірки було складено протокол № 82 про адміністративне правопорушення, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VI (зі змінами та доповненнями) в частині заниження єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності, ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (зі змінами та доповненнями) в частині порушення строків сплати єдиного соціального внеску на спрощеній системі оподаткування п. 2, п. 9 пункту 11 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 в частині несвоєчасного подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за неподання за 2018 рік.

02.08.2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області Біруком В.С. при проведенні позапланової документальної перевірки було складено протокол № 81 про адміністративне правопорушення, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) в частині проведення розрахунків без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Згідно постанови № 69 про накладення адміністративного стягнення, винесеної заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленком І.М. , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 16315 КУпАП.

В постанові № 69 про накладення адміністративного стягнення вказано, що було порушено порядок проведення розрахунків без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Згідно постанови № 70 про накладення адміністративного стягнення, винесеної заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленком І.М. , ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1651 КУпАП.

В постанові № 70 про накладення адміністративного стягнення вказано, що було порушено строки сплати єдиного соціального внеску на спрощеній системі оподаткування та не оподаткування звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2012-2018 роки.

Згідно постанови № 71 про накладення адміністративного стягнення, винесеної заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленком І.М. , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 85,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1631 КУпАП.

В постанові № 71 про накладення адміністративного стягнення вказано, що було порушено порядок не ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затверджену Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року № 481.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивачем було допущено порушення норм Податкового Кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідно застосування до позивача адміністративних санкцій є правомірним.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Частиною 2 ст. 9 цього Закону визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Обов`язок ведення платниками єдиного податку Книги обліку доходів передбачено статтею 296 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, відповідно до якої платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів та витрат за формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Форми Книг обліку та порядок їх ведення затверджені наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 року № 579.

Аналіз вищенаведених норм права свідчить про те, що умовою для сплати єдиного внеску є реєстрація платника податків як фізичної особи - підприємця, в тому числі як такого, шо обрав спрощену систему оподаткування чи особою, яка провадить незалежну професійну діяльність або самозайнятою особою. Лише у випадку набуття платником такого статусу на нього можуть розповсюджуватися положення чинного законодавства щодо подання податкової звітності, забезпечення ведення бухгалтерського обліку чи то Книги обліку доходів і витрат, сплата податків, зборів та відповідно відповідальність за невиконання вимог закону в цій частині.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваних постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI в частині неведення книги обліку доходів та витрат; порушення, передбачене абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VI в частині заниження єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності, ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI в частині порушення строків сплати єдиного соціального внеску на спрощеній системі оподаткування п. 2, п. 9 пункту 11 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 в частині несвоєчасного подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за неподання за 2018 рік, передбачене п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині проведення розрахунків без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Згідно статті 16315 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1651 КУпАП України порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1631 КУпАП України відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що об`єктом даних адміністративних проступків є суспільні відносини у сфері оподаткування. При цьому, спеціальним суб`єктом до яких застосовуються адміністративні санкції є посадові особи підприємств, установ та організацій, фізичні особи-підприємці та самозайняті особи.

Колегією суддів встановлено, що позивач не зареєстрована ані як фізична особа-підприємець, ані як самозайнята особа.

Відповідно до отриманого судом Витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) дійсно була зареєстрована як фізична особа-підприємець 09.09.2001 номер запису 0000340 Фастівською районною державною адміністрацією Київської області.

Разом з тим, на підставі власного рішення, до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців 21.07.2014 р. було внесено запис № 3006256 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Окрім того, відповідно до інформації, отриманої судом із Реєстру платників єдиного податку, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) не зареєстрована платником єдиного податку.

За таких обставин на час винесення оскаржуваних рішень, позивач на мала статусу суб`єкта на якого розповсюджуються норми ст. ст. 1631, 1651, 16315 КУпАП України. Відповідачем зворотного не доведено.

З метою правильного та єдиного застосування органами доходів і зборів законодавства з питань притягнення до адміністративної відповідальності правопорушників Міністерством фінансів України 05.07.2016 р. за № 566 затверджено Інструкцію з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення (надалі - Інструкція № 566).

Ця Інструкція, розроблена відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та інших нормативно-правових актів, встановлює порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах доходів і зборів, а також процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляду справ про адміністративні правопорушення органами доходів і зборів, ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення, а також забезпечення належного розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Розділом ІІ вказаної Інструкції визначено порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені посадові особи органів доходів і зборів мають право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення за статтями 512, 1551, 1621, 1622, 1631 - 1634, 16312, 164, 1645, 16416, 16616, 16617, 1772, 2043 КУпАП.

Частиною 2 ст. 255 КУпАП також передбачено, що уповноважені особи органів доходів і зборів у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання цих органів, відповідно до статті 234 2 КУпАП мають право складати протоколи про правопорушення за статтями 16313, 16315, 1641, 1651, 1666 (частини третя - шоста), 18823 КУпАП.

У разі вчинення адміністративного правопорушення кількома особами протокол складається стосовно кожної особи окремо. У разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного з вчинених правопорушень. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Посадові особи органів доходів і зборів при виявленні адміністративного правопорушення складають протокол про адміністративне правопорушення (далі - Протокол) на бланку за формою згідно з додатком 1 до цієї Інструкції.

Зміст Протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

Усі реквізити Протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до Протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як Протокол підписаний особою, відносно якої він складений.

У разі ненадання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, документів для складання Протоколу використовуються відомості про таку особу, наявні у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

У Протоколі під час його складання обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається Протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до Протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту Протоколу.

Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до Протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до Протоколу окремо, про що у Протоколі робиться запис.

При складанні Протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у Протоколі.

Про ознайомлення із Протоколом особа, щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала Протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у протоколах про адміністративне правопорушення та оскаржуваних постановах не зазначено місце, час вчинення правопорушення, його суть. В оскаржуваних постановах зазначено, що правопорушення встановлено під час проведення позапланової перевірки, проте не зазначено на підставі чого проводилася така перевірка, чи було прийнято рішення про донарахування податкових зобов`язань за наслідками встановлених правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зважаючи на те, що відповідачем не було подано відзиву ані на позов, ані на апеляційну скаргу, хоча матеріали справи містять докази їх отримання відповідачем, колегія суддів доходить переконання, що відповідач погоджується із вимогами позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, без надання належної оцінки доказам у справі, а тому підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 317 КАС України апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати в сумі 576,30 грн, сплачені на підставі квитанції № 14565 від 17.09.2020 р. за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 287, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленка Ігоря Миколайовича № 71 від 07.08.2019 р. про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 1631 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленка Ігоря Миколайовича № 69 від 07.08.2019 р. про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 16515 КУпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області Орленка Ігоря Миколайовича № 70 від 07.08.2019 р. про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1651 КУпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Присудити на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати в сумі 576,30 (п`ятсот сімдесят шість) гривень 30 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м.Києві (, м.Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, 04053).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

Я.М. Собків