Справа № 308/2928/20
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2928/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Ужгородської міської ради, Управління муніципальної поліції Ужгородської міської ради, виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови №496/19 від 07.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Ужгородської міської ради, Управління муніципальної поліції Ужгородської міської ради, виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови №496/19 від 07.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 25.02.2020 року засобами поштового зв`язку, за адресою АДРЕСА_1 отримав постанову про арешт майна боржника від 18.02.2020 року по ПВ №61069969 винесеному старшим виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) на виконання постанови №496/19 від 07.10.2019 року, що видана Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради, якою стягнуто на користь держави 1700, 00 грн.

Зазначає, що 02.03.2020 року ним підготовлено скаргу та заяву на адресу міського голови Ужгородської міської ради, якими він посилався на незаконність винесеної постанови та просив її скасувати та надати для ознайомлення з матеріалами адміністративної справи. Однак, листом від 11.03.2020 року Ужгородська міська рада надала матеріали адміністративної справи та копію постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради №496/19 від 07.10.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 1700,00 грн., а розгляд поданої ним скарги, Ужгородська міська рада залишила без розгляду,не надавши відповіді.

Вказує, що із діями посадових осіб управління муніципальної поліції Ужгородської міської ради щодо складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП не згоден та вважає їх протиправними, так як згідно вказаної постанови вбачається, що 20.08.2019 року о 11 год. 30 хв. під час огляду території було встановлено, що гр. ОСОБА_1 не прийняв міри по прибиранню належної території до будинку та покосу трави по АДРЕСА_2 , що є порушенням п.5.6.3 Правил благоустрою м. Ужгород, та своїми діями як голова ОСББ вчинив правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Однак наголошує, що суб`єкт владних повноважень не з`ясував, хто є балансоутримувачем вказаного будинку та визначив невірного суб`єкта адміністративного правопорушення. Оскільки позивач вказує на те, що вказана постанова є протиправною, незаконною та винесеною без дослідження всіх обставин справи, просить суд скасувати постанову №496/19 від 07.10.2019 року про накладення штрафу у розмірі 1700, 00 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд констатує, що представником відповідача виконавчого комітету Ужгородської міської ради Федьо Т. було надано суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Однак, представник позивача Пітух В. подав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Представники відповідачів в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. А тому суд проводить розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З наявного в матеріалах справи Протоколу № 0317 про адміністративне правопорушення, складеного спеціалістом відділу муніципальної інспекції управління муніципальної варти Шароші С.С. вбачається, що 20.08.2019 року о 11год. 30хв. під час обходу території м. Ужгорода було виявлено, що голова ОСББ «Климпуша 5» не прийняв міри по прибиранню прилеглої території до будинку та покосу трави по вул. Климпушак, 5, чим порушив п 5.6.3 Правил Благоустрою м. Ужгорода та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КпАП України..

Відповідно до копії повідомлення від 20.08.2019 року спеціаліста відділу Ужгородської міської ради Виконавчого комітету Управління муніципальної варти Шароші С.С. та копії квитанції про відправлення рекомендованої кореспонденції позивача ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність про прибуття в управління муніципальної варти Ужгородської міської ради до 25.08.2019 року для ознайомлення з адміністративним протоколом за ст. 152 КУпАП, складеного за порушення «Правил благоустрою м. Ужгорода» п.5.6.3.

Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Ужгородської міської ради №496/19 від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Згідно до ст.280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни (ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Відповідно до ст. 13 зазначеного Закону встановлено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: до спільного майна багатоквартирного будинку належать: приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

- прибудинковою територією є територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ст.42 Земельного кодексу України Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

За приписами п. 5.6.3 Правил благоустрою м. Ужгород, затверджених Рішенням IV сесії V скликання Ужгородської міської ради №136 від 26.12.2006 року, на територіях, які належить прибрати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостій дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення.

Суд не приймає твердження позивача про те, що згідно статуту ОСББ «Климпуша №5» голова ОСББ не несе відповідальності за зобов`язання ОСББ власним майном так як відповідно до п. 2.2 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Климпуша 5», затвердженого рішенням установчих зборів ОСББ «КЛИМПУША 5» від 12.10.2014 року завданням та предметом діяльності об`єднання є належне утримання будинку та прибудинкової території.

Таким чином, обов`язок щодо прибирання прибудинкової території покладається на об`єднання співвласників багатоквартирних будинків.

Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Ужгородської міської ради №496/19 від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Однак, з наявного в матеріалах справи Розпорядження № 1/6/19 від 07.06.2019 року вбачається, що у період із 10.06.2019 року по 01.09.2019 року ОСОБА_1 перебував у відпустці, на час якої обов`язки голови правління ОСББ «Климпуша 5» було покладено на заступника ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, позивач ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення - 20.08.2019 року був увільнений від виконання обов`язків голови ОСББ «Клипуша, 5» щодо прийняття мір по прибиранню прилеглої території до будинку та покосу трави по АДРЕСА_2 у зв`язку із тривали перебуванням у відпустці понад два місяці.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушень, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 90, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Ужгородської міської ради, Управління муніципальної поліції Ужгородської міської ради, виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови №496/19 від 07.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради № 496/19 від 07.10.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 1700грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко