Справа № 569/8940/20
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8940/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне адміністративну справу № 569/8940/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області ДПП Сіліпіна Олександра Валерійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 729121 від 26 травня 2020 року, винесену інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області ДПП Сіліпіним О.В., якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Ухвалою Рівненського міського суду від 09 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 червня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін.

Одночасно в позові позивач просить суд справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у встановлені судом строки надав суду відзив, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. В якості доказу надав суду оптичний носій із відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль позивача порушив вимоги дорожньої розмітки 1.18 «Напрямки руху по смугах».

Відповідач інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області ДПП Сіліпін О.В. надав суду заяву вх. № 45681/20 від 28.09.2020 року про розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 729121 від 26 травня 2020 року, громадянин ОСОБА_1 20 квітня 2020 року о 11 год. 42 хв., вул. Дубенська, 61, на перехресті вул. Дубенська-Чернишова в м. Рівне, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожньої розмітки 1.18, при дозволеному русі тільки праворуч здійснив рух прямо, чим порушив п. 1.18 розділу 34 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.1.18 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) та при дозволеному русі праворуч здійснив рух прямо.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З позову вбачається, що позивач не порушував вимог ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Єдиною підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП стала постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 729121 від 26 травня 2020 року.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором поліції не було з`ясовано чи винний позивач у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано пояснень позивача, який пояснював, що ніякого порушення не здійснював.

Відповідачем, в свою чергу, не представлено належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на основі яких інспектор поліції Сіліпін О.В. встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні, за винятком постанови про адміністративне правопорушення, яка складена із порушеннями прав і законних інтересів позивача, в той час, коли відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, в тому числі з відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції, окрім тверджень інспектора поліції, яким була винесена оскаржувана постанова, що також не може бути належним підтвердженням того факту, що інспектором поліції було встановлено порушення вимог ПДР України.

За таких обставин відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для визнання її протиправною та скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов`язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Враховуючи вищевикладене та заяву відповідача інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області ДПП Сіліпіна Олександра Валерійовича про визнання позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 № 729121 від 26 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області ДПП Сіліпіна Олександра Валерійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 729121 від 26 травня 2020 року, винесену інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області ДПП Сіліпіним Олександром Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області ДПП Сіліпін Олександр Валерійович, місцезнаходження: м. Рівне. вул. Ст. Бандери, 14 а.

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернеста.

Cуддя