Справа № 280/5185/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 вересня 2020 року о/об 17 год. 55 хв.Справа № 280/5185/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до 1.Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ); 2.Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів-1,2 Олександрівський відділ Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69002, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Залізнична, буд.9-А; )

про визнання протиправними та скасування вимог,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі відповідач-1, ГУ ДФС у Запорізькій області), Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач-2, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) скасувати Вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 16.11.2018 на суму 15819 грн. 54 коп.; 2) скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 13.09.2019 на суму 2946 грн. 81 коп.; 3) скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49 від 07.08.2020 на суму 18963 грн. 22 коп.

У позові зазначено (а.с.38-46), що 17.06.2020 з матеріалів виконавчого провадження №58487552 стало відомо про існування Вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області №Ф-25287-49У від 16.11.2018, яка складена відносно позивача та згідно якої заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 15819 грн. 54 коп. та з матеріалів виконавчого провадження №61361008 стало відомо про існування вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області №Ф-25287-49У від 13.09.2019, що складена відносно позивача та згідно якої заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 2946 грн. 81 коп. 18.08.2020 позичав отримав третю Вимогу від ГУ ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49 від 07.08.2020, яка складена відносно позивача та згідно якої заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 18963 грн. 22 коп. Дана, Вимога поки що не пред`явлена контролюючим органом до виконання, але за аналогією з попередніми Вимогами співробітники контролюючого органу ініціюють відкриття виконавчого провадження, яке буде вже третім, що відкрито відносно позивача. Відповідно даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець 29.01.2004. З 15.10.2013 позивач припинив фактичне здійснення підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець та в подальшому з 21.11.2017 почав працювати найманим працівником за трудовою книжкою в Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Сельвеста" (надалі за текстом позову - СТОВ "Сельвеста") . Таким чином, з 15.10.2013 позивач фактично не здійснював підприємницьку діяльність як ФОП і з 21.11.2017 постійно працював на посаді грибовода в СТОВ "Сельвеста", відповідно останнє щомісячно сплачувало за позивача єдиний внесок, під час нарахування йому заробітної плати. 23.04.2019 представником позивача офіційно здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача. Позивач є застрахованою особою, а єдиний внесок за нього регулярно нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок позивача по сплаті єдиного внеску як особи, яка була лише зареєстрована як фізична особа-підприємець без фактичного провадження такої підприємницької діяльності, оскільки виникає подвійне стягнення єдиного соціального внеску за одну особу. Позивач вважає, що оскаржувані Вимоги підлягають скасуванню.

Позивач позов підтримав.

Відповідач-1 відзив на позовну заяву до суду не подав. Про день, час і місце розгляду справи відповідач-1 повідомлений належним чином.

Представником відповідача-2 подано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що згідно даних ITC «Податковий Блок» 29.01.2004 внесено запис щодо державної реєстрації підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ). 30.03.2010 платника взято на облік у ГУ ДПС у Запорізькій області. 23.04.2019 до Єдиного державного реєстру департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внесено запис щодо рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності. Таким чином, з 30.03.2010 по 23.04.2019 ОСОБА_1 перебував на обліку у ГУ ДПС у Запорізькій області як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування. Нарахування в інтегрованій картці платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 проведені автоматично, відповідно програмного забезпечення розробленого на підставі діючого чинного законодавства. 09.02.2018 автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці позивача у сумі 8448,00 грн. (мінімальна заробітна плата 2017 року 3200,00 грн. х 22% = 704,00 грн. в місяць) як приватному підприємцю на загальній системі оподаткування відповідно програмного забезпечення розробленого ITC «Податковий Блок». За 1 квартал 2018 року по строку 19.04.2018 - 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723,00 грн. х 22% = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн.). За 2 квартал 2018 року по строку 19.07.2018 - 2457,18 грн. За 3 квартал 2018 року по строку 19.10.2018 - 2457,18 грн. За 4 квартал 2018 року по строку 21.01.2019 - 2457,18 грн. За 1 квартал 2019 року по строку 19.04.2019 - 2754,18 грн. Згідно даних ITC «Податковий Блок» в інтегрованій картці платника єдиного внеску обліковується «Стягнення в межах виконавчого провадження» на загальну суму 5719,11 грн., а також 11.03.2020 рахується «Зарахування (+) коштів у зв`язку з перерознесенням сум в межах одного бюджетного рахунку Платіжне доручення №482 від 27.02.2020» на суму 909,09 грн. За порушення термінів сплати єдиного внеску винесено Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 22.11.2019 за №/826 за період з 10.08.2018 до 29.10.2019 на загальну суму 3642,46 грн., а саме: ШС у загальній сумі 962,01 грн. та пеня в сумі 2680,45 грн. згідно вимог чинного законодавства. 06.07.2020 платником надано ліквідаційний Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік: №18298 від 06.07.2020. Згідно інтегрованої картки платника єдиного внеску станом на 14.09.2020 сума боргу дорівнює 18963,22 грн., а саме: нарахування за 2017 рік у сумі 8448,00 грн. + нарахування за 2018 рік 9828,72 грн. + нарахування за 1 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн. - «Стягнення в межах виконавчого провадження» 5719,11 грн. - 909,09 грн. + Рішення №/826 на суму 3642,46 грн. + ліквідаційний Звіт у розмірі 918,06 грн.

Представник відповідача-2 проти прозову заперечував.

Ухвалою судді від 01.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 28.09.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 16.11.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області вимагається від позивача сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15819 грн. 54 коп., який виник станом на 31.10.2018, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.14, 73, 74).

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 13.09.2019 ГУ ДПС у Запорізькій області вимагається від позивача сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 2946 грн. 81 коп., який виник станом на 27.01.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.15).

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49 від 07.08.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області вимагається від позивача сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 18963 грн. 22 коп., з яких: 15320 грн. 76 коп. недоїмка, 962 грн. 01 коп. штраф, 2680 грн. 45 коп. пеня, який виник станом на 31.07.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.47).

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться записи: від 29.01.2004 про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця; від 23.04.2019 про припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності.

Відповідно до відомостей з Трудової книжки позивача НОМЕР_2 , позивач з 21.11.2017 по день пред`явлення позовної заяви до суду по даній справі (03.08.2020) працює в СТОВ "Сельвеста" (а.с.19, 19-зворот).

Позивачем надано до суду копію Наказу №6/К від 20.11.2017 про прийняття на постійну роботу (а.с.20) та Повідомлення про прийняття працівника - ОСОБА_1 на роботу направлене до Державної фіскальної служби України (а.с.22).

Вирішуючи спір по суті суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

Як зазначено у п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

У ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; (…) фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); (…); 4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; (…).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу; 2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; 3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиноговнеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; (…).

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сумм готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Як зазначено у ч.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

У п.3 Розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого 20.04.2015 наказом Міністерства фінансів України №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 за №469, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (надалі «Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), зазначено: «3.Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій). Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Як зазначено у ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. (…).

Як зазначено у пп.14.1.195 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, працівник це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на предмет спору у даній справі, шляхом системного тлумачення наведених норм права, суд вважає за необхідне сформулювати правовий висновок, відповідно до якого особа, яка здійснює підприємницьку діяльність вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на якому наполягає відповідач, щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в контролюючих органах і мають статус фізичної особи-підприємця, та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Наявність у особи статусу фізичної особи-підприємця лише посвідчує її право на здійснення такої діяльності, однак не є доказом фактичного здійснення діяльності та отримання від такої діяльності доходу.

Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період з 21.11.2017 по 23.04.2019, нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити підприємницьку діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

Як вбачається з Трудової книжки позивача та Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України (а.с.21, 21-зворот), у період з 21.11.2017 по 23.04.2019 позивач був працевлаштований.

Протилежного відповідач-1,2 не довели.

Відповідачем-1,2 не надано до суду доказів фактичного здійснення позивачем підприємницької діяльності з 21.11.2017 по 23.04.2019.

Суд вважає, що поки позивач обліковувався як фізична особа-підприємець, то на нього поширювались передбачені нормами права відповідні права та обов`язки фізичної особи-підприємця.

Враховуючи матеріали справи, заборгованість позивача по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.10.2017 складає 7040 грн. 00 коп. (704 грн. 00 коп. х 10 (за січень-жовтень 2017 року).

За вказаних обставин, на думку суду, позивач не може мати борг, який виник станом на 31.07.2020, по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 18963 грн. 22 коп.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 16.11.2018 та №Ф-25287-49 від 07.08.2020 контролюючих органів є частково протиправними та підлягають частковому скасуванню, а Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 13.09.2019 винесена не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірною і підлягає скасуванню у повному обсязі.

Так, Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 16.11.2018 підлягає скасуванню на 8779 грн. 54 коп.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49 від 07.08.2020 підлягає скасуванню на 11923 грн. 22 коп.

Оскільки позивач не може мати борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у період з 10.08.2018 по 29.10.2019, то застосування до позивача контролюючим органом Рішенням № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.11.2019 штрафу у сумі 962 грн. 01 коп. та нарахування пені у сумі 2680 грн. 45 коп. є протиправним.

Суд з урахування приписів ч.2 ст.9, п.10 ч.2 ст.245 КАС України для ефективного захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.11.2019.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідачів-1,2 частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 16.11.2018 у частині вимагання від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 8779 грн. 54 коп.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166; ) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49У від 13.09.2019, якою від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) вимагається сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 2946 грн. 81 коп., який виник станом на 27.01.2020.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166; ) № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.11.2019, яким застосовано до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф у сумі 962 грн. 01 коп. та нараховано пені у сумі 2680 грн. 45 коп.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166; ) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25287-49 від 07.08.2020 у частині вимагання від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 11923 грн. 22 коп., з яких: 8280 грн. 76 коп. недоїмка, 962 грн. 01 коп. штраф, 2680 грн. 45 коп. пеня.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати в сумі 470 грн. 85 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166; ) судові витрати в сумі 571 грн. 74 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений 28.07.2020 Квитанцією №ПН2206736 судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., оригінал якої знаходяться у матеріалах цієї справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі 02.10.2020.

Суддя О.О. Прасов