Справа № 826/2923/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Київ № 826/2923/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

20.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" (далі також позивач, ТОВ "РКГРУП") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у м.Києві, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.11.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Правова позиція позивача з урахуванням уточненої позовної заяви зводиться до того, що висновки відповідача викладені в акті перевірки №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017 є необґрунтованими в частині встановлених в ході перевірки порушень ТОВ "РКГРУП", передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), термінів реєстрації податкових накладних.

Позивач зауважує, що предметом камеральної перевірки не може бути своєчасність реєстрації податкових накладних, оскільки при проведенні камеральної перевірки дослідженню підлягають саме дані податкової звітності. Однак, згідно акта перевірки №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017 предметом дослідження була не податкова звітність, а наявність порушення терміну реєстрації податкових накладних.

Також позивач зазначає, що при порушенні термінів реєстрації податкових накладних, зазначених в акті перевірки №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017, не застосовуються штрафні санкції, визначені п.120.1 ст.120 ПК України.

Так, відповідно до п.120-1.3 ст.120-1 ПК України в редакції від 20.09.2015 порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує та реалізує державну податкову і митну політику. Однак, до 01.01.2016 Міністерством фінансів України не затверджено такого порядку, а лише з 01.01.2016 було виключено з ПК України п.120-1.3 ст.120-1.

Позивач також посилається на пункт 35 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, згідно якого норми пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 1 жовтня 2015 року.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ "РКГРУП", посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017. Відповідач зазначає, що нарахування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 24.11.2017 відповідає вимогам чинного законодавства, адже позивачем порушено термін реєстрації податкових накладних, передбачений п.201.10 ст. 201 ПК України.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями представників сторін, на підставі частини четвертої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV (КАС України), ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Головним державним інспектором ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також ЄРПН) ТОВ "РКГРУП" за жовтень-грудень 2015 року.

За результатами перевірки складено акт №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017.

В ході перевірки виявлено та зафіксовано в акті перевірки порушення ТОВ "РКГРУП" граничних термінів реєстрації податкових накладних за жовтень-грудень 2015 року.

24.11.2017 на підставі висновків акту перевірки №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №№, яким за порушення ТОВ "РКГРУП" граничних термінів реєстрації податкових накладних, передбачених п.201.10 ст. 201 ПК України, та згідно ст.120-1 ПК України до ТОВ "РКГРУП" застосовано штраф у сумі 50 202,02 грн.

Позивач не погодився із податковим повідомленням-рішенням № від 24.11.2017 та оскаржив дане рішення в адміністративному порядку шляхом подання скарги вих. №341/2 від 12.12.2016 до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України податкове повідомлення-рішення № від 24.11.2017 залишено без змін, а скаргу ТОВ "РКГРУП" - без задоволення.

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення № від 24.11.2017, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Статтею 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов`язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 ПК України.

Тобто надані контролюючому органу повноваження проводити камеральні перевірки на підставі даних ЄРПН охоплюють, у тому числі, питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Отже, враховуючи положення підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною перевіркою (у контексті спірних правовідносин) вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу на підставі даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, яка складається, зокрема, і з даних ЄРПН, що свідчить про правомірність дій відповідача при проведенні камеральної перевірки щодо термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за результатами якої складено акт №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017.

Суд також вважає безпідставними та такими, що не стосуються спірних правовідносин, доводи позивача про те, що контролюючий орган при проведенні камеральної перевірки може перевіряти дані Єдиного реєстру податкових накладних та при виявленні розбіжностей - провести документальну позапланову виїзну перевірку. Вказана підстава для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, передбачена абзацом 16 пункту 201.10 статті 201 ПК України, виникає у разі виявлення податковим органом розбіжностей між даними податкових декларацій та даними ЄРПН, що в даному випадку відповідач взагалі не досліджував у ході камеральної перевірки ТОВ "РКГРУП".

Відповідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зважає, що аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №821/193/17.

У постанові від 08.05.2018 у справі №805/808/17-а Верховний Суд щодо даної ситуації зазначає, що на користь такого висновку свідчить також змістовне уточнення законодавцем правового регулювання цього питання шляхом доповнення з 1 січня 2017 року підпункту 75.1.1 абзацом другим, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Крім того, у постанові від 08.05.2018 у справі №805/808/17-а Верховний Суд визнав неприйнятними висновки суду апеляційної інстанції про те, що відсутність до 1 січня 2016 року Порядку застосування штрафних санкцій, затвердженого на виконання пункту 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України унеможливлює застосування до позивача штрафних санкцій. По-перше, на час застосування до Товариства штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями ця норма виключена на підставі Закону від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, по-друге, в незалежності від прийняття/неприйняття цього Порядку, який має на меті запровадити та впорядкувати процедурні питання застосування контролюючим органом штрафних санкцій, платник податків зобов`язаний своєчасно реєструвати податкові накладні, нести відповідальність за невиконання цього обов`язку, застосування якої є повноваженням контролюючого органу, більш того всі ці складові (обов`язок, відповідальність, компетенція) визначені безпосередньо нормами Податкового кодексу України.

Суд враховує вказаний Верховного Суду висновок при застосуванні до спірних правовідносин норм статті 120-1 Податкового кодексу України, в тому числі й п.120-1.3 ст.120-1, та зазначає про необґрунтованість доводів позивача в цій частині. Крім того, суд зазначає, що серед 13 зазначених в акті №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017 податкових накладних лише 2 зареєстровані до 1 січня 2016 року.

Необґрунтованими є також і посилання позивача на пункт 35 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, адже податкові накладні за порушення термінів реєстрації яких до позивача застосовані штрафні санкції, складені починаючи з 29.10.2015. Водночас, норми пункту 35 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України застосовуються до податкових накладних складених до 1 жовтня 2015 року.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.10 ст.201 ПК України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Судом досліджено наявний в акті №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017 перелік податкових накладних за якими позивачем пропущено термін їх реєстрації, передбачений 201.10 ст.201 ПК України, а також розрахунок штрафних санкцій (податкового повідомлення-рішення № від 24.11.2017), за наслідком чого суд дійшов висновку про правильність проведеного відповідачем розрахунку суми штрафних санкцій застосованих до ТОВ "РКГРУП" на підставі податкового повідомлення-рішення № від 24.11.2017.

При цьому, позивач не подав жодних доказів чи обґрунтувань помилковості вказаного розрахунку, невідповідності дати складання чи реєстрації в ЄРПН податкових накладних, що зазначені в акті перевірки №13778/26-15-12-06 від 07.11.2017.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 24.11.2017, а позивачем не надано належних й достатніх доказів та обґрунтувань протилежного. У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ "РКГРУП".

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "РКГРУП" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.11.2017, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак