Справа № 520/7729/2020
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 вересня 2020 року

Київ

справа №520/7729/2020

адміністративне провадження №К/9901/24436/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», Держави України в особі Державної казначейської служби України в Новобаварському районі м.Харків про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень Другим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову 11 серпня 2020 року, повний текст судового рішення складено 14 серпня 2020 року, тому останній день строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) припадав на 14 вересня 2020 року, а скаргу направлено до суду касаційної інстанції 21 вересня 2020 року.

Частиною третьою статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилами частини п`ятої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заявник посилається на те, що оскаржуване судове рішення вона отримала лише 26 серпня 2020 року, оскільки поштове відправлення було направлене на адресу ДУ «Харківське СІЗО», а з 11 серпня 2020 року вона вже перебувала в ДУ «Сумське СІЗО» і доказів на підтвердження цих обставин вона надати не може, оскільки їй такі документи не надаються. За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що скаргу подано у межах строків, визначених частиною першою статті 329 КАС України.

Такі твердження заявника є помилковими, оскільки несвоєчасне отримання судового рішення є підставою для поновлення строків відповідно до частини другої статті 329 КАС України, проте поновити пропущений процесуальний строк ОСОБА_1 не просить.

Крім того, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.

Посилання заявника на дату отримання судового рішення, за відсутності належних та допустимих доказів, не є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, а доводи ОСОБА_1 про відсутність можливості надати документи, що підтверджують дату отримання судового рішення відхиляються Верховним Судом, оскільки жодного доказу того, що заявник зверталася до ДУ «Харківське СІЗО» або ДУ «Сумське СІЗО» з проханням надати їй такі документи до скарги не додано.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, оскільки заявником не зазначено жодних об`єктивних причин його пропуску та не надано доказів, що це підтверджують.

Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 2 частини другої та частини четвертої статті 330 КАС України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України та не додано документ про сплату судового збору.

Заявник просить звільнити від сплати судового збору, посилаючись на пункт 17 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір» та відсутність коштів на її рахунках.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та змісту судових рішень, позивач оскаржує дії суб`єкта владних повноважень та просить відшкодувати моральну шкоду. Отже, предмет позову не пов`язаний із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 КПК України, тому на ОСОБА_1 не поширюються пільги, установлені пунктом 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не надала жодного документа, що свідчить про її майновий стан, у тому числі документів, що свідчать про відсутність у неї будь-яких джерел доходів, доводи про майновий стан належними та допустимими доказами не підтверджені.

Отже, заявнику необхідно надіслати касаційну скаргу у новій редакції, у якій зазначити реєстраційний блікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України. До цієї скарги додати її копії відповідно до кількості учасників справи та надати заяву про поновлення строку, у якій зазначити обґрунтовані та об`єктивні причини, що перешкоджали подати касаційну скаргу у межах строків, встановлених частиною першою статті 329 КАС України. До цієї заяви додати докази, які підтверджують ці обставини, у тому числі докази, що свідчать про дату отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції. Також заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження майнового стану, зокрема докази, які свідчать про відсутність у неї джерел доходів або сплатити судовий збір та надати документ про його сплату.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу сплачується судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 01 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: UA0026007; ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)"; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», Держави України в особі Державної казначейської служби України в Новобаварському районі м.Харків про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

3. Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частини ухвали.

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська