Справа № 478/1224/20
Суддя: Сябренко І. П.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №478/1224/20
пров. №2-а/478/10/2020
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Дюміна Олександра Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №107188 від 16 серпня 2020 року,

В с т а н о в и в:

26.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову інспектора СРПП Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Дюміна О.В. серії БАА №107188 від 16.08.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року залучено до участі у справі співвідповідача Головне управління Національної поліції в Миколаївській області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі. В позовній заяві зазначив, що 16.08.2020 року керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2106» державний номер НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Миру в смт. Казанка, у зв`язку із закінченням пального, був вимушений на узбіччі зупинити автомобіль. Чекаючи на товариша, який мав привезти йому пальне, до його автомобіля під`їхали працівники поліції, які запитавши про причину зупинки, попросили документи для перевірки та нічого більше не пояснюючи почали відносно нього оформлювати постанову про адміністративне правопорушення, при цьому не роз`яснивши йому права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та не забезпечено право на заявлення клопотань. В результаті чого інспектором СРПП Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Дюміним О.В. було лише надано йому постанову та вказано, де він мав поставити підписи. Отримавши постанову він довідався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з не справним стоянковим гальмом та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Зазначив, що працівниками поліції не перевірявся технічний стан його автомобіля, з чого зроблено висновок, що автомобіль має несправні стоянкові гальма, як зазначено у постанові йому не відомо. Свідків, які могли б підтвердити цю подію не має, фіксування процесу притягнення його до адміністративної відповідальності працівниками поліції не здійснювалося, інших доказів, які підтверджували б його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП немає. Відтак вважає, що складаючи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідач не надав належної правової оцінки його діям, не врахував його пояснень, не допитав свідків, не провів належного огляду технічного стану його автомобіля, а тому не встановив його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.Просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старший лейтенант поліції Дюмін О.В. у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, відзиву до суду не надавав.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Миколаївській області явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про час і місце розгляду справи було повідомлене у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомило, відзиву до суду не надало.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Матеріалами справи встановлено що 16.08.2020 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Дюміним О.В.прийнято постанову серії БАА №107188 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 340 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.6).

З даної постанови вбачається, що 16.08.2020 року о 00 год. 45 хв. в смт. Казанка по вулиці Миру водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-2106» державний номер НОМЕР_1 з несправним стоянковим гальмом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та скасування, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі ч.1 ст.121 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу III цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.5 розділу III Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Пунктом 9 розділу III Інструкції визначено, що, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

В силу вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Як вбачається з п.3 розділу II Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13 жовтня 2008 року №534 «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1107/15798, однією з причин зупинки та здійснення перевірки колісного транспортного засобу є наявність ознак, що свідчать про їх технічну несправність.

П.3 розділу І вказаного Наказу передбачено, що за результатами перевірки складається Акт перевірки технічного стану КТЗ за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві.

Встановлені технічні несправності, з якими експлуатація транспортних засобів забороняється, відображені в розділі 31 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» Правил дорожнього руху.

В порушення наведених норм законодавства, інспектором поліції не складено відповідного акту перевірки КТЗ, копію акту на місці зупинки т/з позивачу надано не було. Відсутність акту перевірки КТЗ на технічну несправність, який є основним законним доказом технічної несправності, виключає таку несправність.

Крім того, в матеріалах справи, відсутня будь-яка фіксація (т.б. фото-, кіно- або відеозйомка) самого факту вчинення ОСОБА_1 оскаржуваного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, ч.2 ст.19 Основного Закону України) Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст.64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Положеннями КУпАП визначено, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише тільки за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і беззаперечними доказами.

Слід зазначити й про те, що приписами ч.2 ст.77 КАС України чітко визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт порушення позивачем вимог ч.1 ст.121 КУпАП, а тому відповідно, факт скоєння ним оскаржуваного адміністративного правопорушення є недоведеним, в зв`язку із чим, притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, оскаржувана постанова дійсно підлягає скасуванню, як протиправна.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання, щодо позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Дюміна О.В., слід зазначити наступне.

Частиною 2 ст.222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вище викладене інспектор сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старший лейтенант поліції Дюмін О.В.не є належним відповідачем по справі, а тому суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №107188 від 16 серпня 2020 року, - задовольнити повністю.

Постановуінспектора сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Дюміна Олександра Вікторовичапро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №107188 від 16 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. визнати протиправною і скасувати.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВГУНП України в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Дюміна Олександра Вікторовичапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №107188 від 16 серпня 2020 року, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 420 грн. 40 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 29 вересня 2020 року.

Суддя