Справа № 300/1322/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2020 р. справа № 300/1322/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панікара І.В.,

при секретарі Подольській Т.М.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Сторожука А.Л.,

відповідача: Ногіної О.С.,

представника відповідача - ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області: Гуменюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіної Олени Сергіївни, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіної Олени Сергіївни (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0407 га. Відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку ІФ № 000466 від 29.05.2003 року пі ёдписаний головою Івано-Франківської міської ради та в.о. начальника Івано-Франківського міського відділу земельних ресурсів, а також скріплений гербовою печаткою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Після виготовлення землевпорядною організацією технічної документації, з метою внесення відомостей про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру, 02.04.2020 року позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області із відповідною заявою та документами. Проте, рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіної Олени Сергіївни від 16.04.2020 року за № РВ-020 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Позивач вважає таку відмову протиправною, внаслідок чого, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіної О.С. від 16.04.2020 року за № РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2020 року № ЗВ 020 разом з доданими до неї документами щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0407 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.45-46).

Ухвалою суду від 08.09.2020 року клопотання відповідача про залучення до участі в справі співвідповідача - задоволено. Залучено до участі у справі № 300/1322/20 в якості співвідповідача - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (а.с.107-108).

Головуючий по справі суддя Панікар І.В. в період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року перебував у відпустці, з 03.08.2020 року по 06.08.2020 року суддя перебував на листку тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено.

Відповідач - Державний кадастровий реєстратор відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіна О.С. скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.07.2020 року (а.с.58-63), згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що вона, як Державний кадастровий реєстратор, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією України, ЗУ "Про Державний земельний кадастр" та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051. Зазначила, що в межах наданих повноважень, при перевірці технічної документації, що була подана для проведення державної реєстрації земельної ділянки було встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку № 53 від 29.05.2003 року серії ІФ 000466за адресою: АДРЕСА_1 за за гр. ОСОБА_1 не було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів, а саме відсутній запис щодо державного акту з відповідним номером бланку або кадастровим номером. До того ж в архіві відсутній другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначені факти свідчать, що подані документи не відповідають вимогам законодавства, які діяли на момент видачі відповідного акту та реєстрації права власності. Відсутність запису в Книзі записів реєстрації державних актів та відсутність другого примірника не дає змоги точно встановити дійсність державного акту, який подано до реєстрації.

21.09.2020 року від ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила (а.с. 116-121). Вказала, що Державним кадастровим реєстратором в межах наданих повноважень, при перевірці технічної документації, що була подана для проведення державної реєстрації земельної ділянки було встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку № 53 від 29.05.2003 року серії ІФ 000466за адресою: АДРЕСА_1 за за гр. ОСОБА_1 не було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів. А саме в Книзі записів реєстрації державних актів відсутній Державний акт з відповідним номером бланку або кадастровим номером. До того ж в архіві відсутній другий примірник Державного акту на право власності на земельну ділянку. Вказав на те, що зазначені факти свідчать, що подані документи не відповідають вимогам законодавства, які діяли на момент видачі відповідного акту та реєстрації права власності.

Правом подання відповіді на відзив та заперечення сторони не скористались.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача - ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській щодо задоволення адміністративного позову заперечили з мотивів викладених у відзивах на позовну заяву.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, визначеному статтею 262 КАС України, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0407 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки (а.с.11).

Право власності на вищевказану земельну ділянку було зареєстровано в Івано-Франківському міському відділі земельних ресурсів 29.05.2003 року, про що свідчить штамп про Реєстраційний запис за № 53 на вказаному договорі.

29.05.2003 року ОСОБА_1 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ІФ № 000466, в якому зазначено, що акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53 (а.с.12).

З метою внесення відомостей про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру, 02.04.2020 року позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області із відповідною заявою та документами.

Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіної Олени Сергіївни від 16.04.2020 року за № РВ-020 відмовлено позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав не відповідності електронного документа установленим вимогам. Рекомендовано: уточнити згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян, відсутні дані про видачу та державну реєстрацію Державного акта на право власності на земельну ділянку за № 52 від 29.05.2003 року, серії ІФ № 000466 за адресою: АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_1 (а.с.8).

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Вирішуючи наявний спір, суд виходив із наступного правового регулювання.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (далі - Положення № 15), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Закон України "Про Державний земельний кадастр" установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно положень частини 1 статті 1 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 8 статті 9 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Частиною 2 статті 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до статті 3 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку, до складу Держземагентства та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Відповідно до частини 3 статті 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" та пункту 109 Порядку, Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Згідно пункту 67 Порядку, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Частиною 1 статті 22 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Згідно частини 4 статті 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" та пункту 110 Порядку, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку.

Відповідно до частин 5, 6 статті 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Судом встановлено, що єдиною підставою прийняття Державним кадастровим реєстратором рішеня про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру є те, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа, а також рекомендовано уточнити: "згідно записів книги реєстрації державних актів на право власності на землю громадян, відсутні дані про видачу та державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку за № 52 від 29.05.2003 року серії ІФ № 000466 за адресою: АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_1 "

Згідно Державного акту від 29.05.2003 року Серії ІФ № 000466, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0407 га. Зазначений Державний акт виданий позивачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВАК № 197902 від 05.04.2003 року, реєстраційний № 773.

Наказом Держкомзему України за № 174 від 02.07.2003 року затверджено Тимчасовий Порядок ведення державного реєстру земель (чинний на момент видачі позивачу Державного акту, надалі - Тимчасовий Порядок), який розроблено відповідно до положень Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV на виконання Указу Президента України від 17 лютого 2003 року № 134 "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 23 травня 2003 року № 135 "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.05.2003 за № 408/7728.

Згідно положень пункту 1.2 Тимчасового Порядку, Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (далі - книга реєстрації) - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Відповідно до пункту 4.2 Тимчасового Порядку, Державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Пунктами 4.5 та 4.6 Тимчасового Порядку визначено, що Державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор), у межах повноважень якого є земельна ділянка.

Внесення записів реєстрації до книги реєстрації здійснює особа, яка призначається згідно з наказом оператора (реєстратора).

З аналізу норм вищевказаного законодавства встановлено, що повноваження щодо ведення Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 2003 рік належали операторам (реєстраторам), у межах повноважень якого є земельна ділянка.

Отже, не внесення оператором (реєстратором) Державної реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку від 29.05.2003 року Серії ІФ № 000466 до Книги реєстрації призвело до створення перешкод у реалізації наданих позивачу прав, а саме порушення його права як законного власника земельної ділянки щодо реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Водночас, суду не надано доказів того, що даний державний акт був оскаржений в судовому порядку, відтак є чинним, таким, що відповідає законодавства України.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

При вирішенні вказаного спору, суд звертає увагу на те, що позивач, який є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 тривалий час не може реалізувати своє право на реєстрацію вказаної земельної ділянки у спосіб, визначений чинним законодавством з незалежних від нього причин, про що свідчать наявні в справі докази.

З огляду на вищевикладене, а також, відсутність інших передумов для відмови у вчиненні реєстраційних дій, визначених статтею 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіної Олени Сергіївни від 16.04.2020 року за № РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, слід визнати протиправним.

Суд зазначає, що згідно пункту 1 Положення про відділ у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, затвердженого Наказом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - Відділ) є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, юрисдикція якого поширюється на територію м. Івано-Франківська.

Відповідно пункту 4 вказаного Положення, відділ не є юридичною особою, має самостійний бланк зі своїм найменуванням.

Підпунктами 8, 10, пункту 6 Положення про відділ у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області встановлено, що одним із завдань покладених на Відділ є здійснення ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації.

Відповідно до посадової Інструкції державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, затвердженого в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області А.В.Собчуком 01.07.2019 року, державний кадастровий реєстратор Відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області є працівником відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Одними із завдань кадастрового реєстратора згідно Інструкції - є забезпечення проведення заходів з ведення Державного земельного кадастру, виконання функцій кадастрового реєстратора, що належить до компетенції Відділу.

Отже, повноваженнями щодо ведення Державного земельного кадастру та здійснення державної реєстрації земельних ділянок наділений державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні відповідач - Ногіна О.С. пояснила, що посада державного кадастрового реєстратора входить до штатного розпису на 2020 рік Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, затвердженого Головою Держгеокадастру Д.О. Башликом 30.01.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, висновки суду щодо протиправності рішення державного кадастрового реєстратора, а також те, що похідна позовна вимога про зобов`язання повторно розглянути заяву позивача носить зобов`язальний характер, суд приходить до висновку, про необхідність зобов`язати саме Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 02.04.2020 року № ЗВ 020 разом із доданими до неї документами щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0407 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, оскільки суду не відомо чи державний кадастровий реєстратор Ногіна О.С. в подальшому буде перебувати в трудових відносинах з Головним управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, внаслідок чого, саме такий спосіб судового захисту, на думку суду, гарантуватиме позивачу можливість поновлення його порушеного права в майбутньому.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно положень частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відділ у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області не є юридичною особою та є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1 681,60 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіної Олени Сергіївни від 16.04.2020 року за № РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2020 року № ЗВ 020 разом з доданими до неї документами щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0407 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (7, адреса: вул. Ак. Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, 76014) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

Державний кадастровий реєстратор відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ногіна Олена Сергіївна (вул.Академіка Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, 76014).

Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (7, адреса: вул. Ак. Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, 76014).

Суддя Панікар І.В.

Рішення складене в повному обсязі 29 вересня 2020 р.