Справа № 761/18891/20
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/313/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Вольда М.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Харківській області, третя особа: інспектор управління патрульної поліції в Харківській області Шумаков Сергій Олегович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся в порядку адміністративного судочинства до управління патрульної поліції в Харківській області (надалі по тексту - відповідач), третя особа: інспектор управління патрульної поліції в Харківській області інспектора Шумаков С.О. із позовною заявою, у якій просив суд скасувати постанову від 11.06.2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ЕАМ №2668807), винесену інспектором управління патрульної поліції в Харківській області Шумаковим С.О. на підставі частини 1 статті 122 КУпАП, згідно з якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені порушенні ПДР, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн., а провадження в справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 червня 2020 року о 10.33 годин позивач рухався на транспортному засобі марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 в с.Травневе автодороги М03 на 449 км. зі швидкістю - 83 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 33 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам тс 000748. Вказаними діями водій порушив п.12.4 ПДР. Між тим, позивач жодних порушень правил дорожнього руху не вчиняв, оскільки рухався із дозволеною швидкістю руху у населеному пункті. При цьому, перед ним рухався інший транспортний засіб, швидкість якого і була зафіксована на вимірювальний прилад працівником поліції. Також, жодних знаків 5.70. про фіксацію порушень також встановлено не було. Проте, працівник поліції належної оцінки поясненням не дав, так само не пред`явив докази вчинення вказаного порушення позивачем. Також, працівник поліції не дотримався порядку притягнення позивача до відповідальності, оскільки не надав йому на підпис постанову.

Зазначені дії відповідача є неправомірними та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 27.07.2020 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

Вказану ухвалу було направлено і отримано відповідачем та третьою особою, проте відзиву на позовну заяву надано не було.

В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Відповідачі в судове засідання свого представника не направили, жодних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови чи відзиву не подавала, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на визначені законодавством строки розгляду справ вказаної категорії та належне повідомлення учасників, суд вважає за можливе роглянути справу за відсутності усіх учасників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою від 11.06.2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ЕАМ №2668807), винесену інспектором управління патрульної поліції в Харківській області Шумаковим С.О. на підставі частини 1 статті 122 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

За змістом постанови зазначено, що 11 червня 2020 року о 10.33 годин позивач рухався на транспортному засобі марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 в с.Травневе автодороги М03 на 449 км. зі швидкістю - 83 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 33 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам тс 000748. Вказаними діями водій порушив п.12.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.21).

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволено зі швидкістю не більше 60 км/год.

Крім цього, зі змісту постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУПАП.

Положення ч.1 ст.122 КУпАП серед іншого передбачають адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 в редакції, що діяла станом на 12.10.2018 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформації про фіксацію правопорушення на приладом Трукам тс 000748 та відео з нагрудної камери ха02142, але вказаних доказів до суду надано не було, як не було надано документів щодо проведення ліцезування та повірку в України приладу вимірювання швидкості, а також не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Відсутність даних технічного засобу та доказів його використання свідчить про незаконність постанови та є підставою для її скасування.

Такої самої позиції притримується Верховний Суд, який у своїй постанові по справі № 428/2769/17 від 24.01.2019 року.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

З аналізу вищезазначених норм права, суд приходить до висновку, що постанова відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 11.06.2020 року, підлягає скасуванню.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

При цьому, згідно частини другої статті 44 КАС учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Жодних доказів, які б відображали саму подію та достовірно підтверджували факт порушення позивачем вимог ПДР матеріали справи не містять. У свою чергу, сама лише постанова про вчинення адміністративного правопорушення не є належним доказами цих обставин.

Відтак, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за вкладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2668807 від 11.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та закриття провадження у справі.

За умовами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача з відповідача підлягає сплачений ним при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 139, 286 КАС України, ст.ст. 7, 122, КУПАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Харківській області, третя особа: інспектор управління патрульної поліції в Харківській області Шумаков Сергій Олегович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії серії ЕАМ №2668807 від 11.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної поліції в Харківській області судовий збір в розмірі - 420 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов