Справа № 640/463/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Київ № 640/463/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл"

до Офіс великих платників податків Державної податкової служби

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» (далі - позивач) з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення Офісу великих платників податків ДПС від 29.10.2019 р. № 000087503.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки фінансові санкції застосовано за відсутності підстав застосування до позивача відповідальності, а також посилається на відсутність у відповідача повноважень, необхідних для контролю наявності ліцензій на роздрібну торгівлю пальним і застосування фінансових санкцій за порушення правил ліцензування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву (відзив) та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

11.03.2020 р. до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження справ № 640/463/20, № 640/3841/20, № 640/3838/20, № 640/3485/20, № 640/3489/20, № 640/3003/20, № 640/3000/20, № 640/2516/20, № 640/26033/19, № 640/56/20, № 640/25052/19. Клопотання обґрунтоване тим, що позовні вимоги позовних заяв в усіх наведених справах є подібними, пред`явлені до одного відповідача, підставами подачі позову та виникнення спірних правовідносин є застосування до позивача штрафу за торгівлю нафтопродуктами за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Ухвалою від 10.04.2020 р. адміністративні справи № 640/463/20, № 640/3841/20, № 640/3838/20, № 640/3485/20, № 640/3489/20, № 640/3003/20, № 640/3000/20, № 640/2516/20, № 640/26033/19, № 640/56/20, № 640/25052/19 об`єднано до спільного розгляду і вирішення, об`єднаним справам присвоєно загальний № 640/463/20.

14.05.2020 р. до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження справ № 640/463/20 і № 640/8960/20.

Ухвалою від 30.09.2020 р. адміністративні справи № 640/463/20 і № 640/8960/20 об`єднано до спільного розгляду і вирішення, присвоєно об`єднаним справам загальний № 640/463/20.

31.07.2020 р. до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просив:

1) приєднати до справи № 640/463/20 справу № 640/8960/20;

2) залишити без розгляду позовну вимогу про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 04.12.2019 р. № ;

3) визнати протиправними і скасувати видані Офісом великих платників податків ДПС податкові повідомлення-рішення:

- від 29.10.2019 р. № 000087503,

- від 05.12.2019 р. № ,

- від 26.11.2019 р. № 000198503,

- від 27.11.2019 р. № 000212503,

- від 02.12.2019 р. № ,

- від 02.12.2019 р. № ,

- від 29.11.2019 р. № ,

- від 27.11.2019 р. № 000210503,

- від 26.11.2019 р. № 000201503,

- від 26.11.2019 р. № 000200503,

- від 25.11.2019 р. № 000197503,

- від 03.10.2019 р. № 000028503,

- від 17.10.2019 р. № 000060503,

- від 08.10.2019 р. № 000048503,

- від 05.02.2020 р. № .

4) відшкодувати ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС.

В межах об`єднаного провадження судом розглянуто позовні вимоги про визнання протиправними і скасування виданих відповідачем податкових повідомлень-рішень від 29.10.2019 р. № 000087503, від 05.12.2019 р. № , від 26.11.2019 р. № 000198503, від 27.11.2019 р. № 000212503, від 02.12.2019 р. № , від 02.12.2019 р. № , від 29.11.2019 р. № , від 27.11.2019 р. № 000210503, від 26.11.2019 р. № 000201503, від 26.11.2019 р. № 000200503, від 25.11.2019 р. № 000197503, від 03.10.2019 р. № 000028503, від 17.10.2019 р. № 000060503, від 08.10.2019 р. № 000048503, від 05.02.2020 р. № .

Відповідач у відзивах на позовну заяву, які надійшли через канцелярію суду, проти позову заперечує з огляду на обґрунтованість висновків акту перевірки та, відповідно, оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Вважає, що рішення винесені в межах повноважень податкового органу.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив. Через канцелярію суду надійшли відповіді на відзиви у справах, у яких позивач зазначив, що відзиви не спростовують аргументи, викладені у позовних заявах і наголосив, що відповідач не довів наявність у органів ДФС повноважень приймати документи на видачу ліцензії до 01.07.2019 р. і не спростував факт надання необґрунтованих переваг певним заявникам при виданні ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Офісом великих платників податків ДПС було проведено фактичні перевірки господарських одиниць позивача - автозаправних комплексів, розташованих за адресами:

1) Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 42, за результатами якої складено акт від 09.10.2019 р. № 0004/28/10/РРО/24812228, в якому, зокрема, відображено порушення ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481), а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 42 в період з 01.07.2019 по 03.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

2) Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, автодорога Київ-Харків-Довжанський (на Ростов-на-Дону) 31 км + 300 м, за результатами якої складено акт від 20.11.2019 р. № 0043/28-10/05-03-01/РРО/24812228, в якому, зокрема, відображено порушення ч. 20 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, автодорога Київ-Харків-Довжанський (на Ростов-на-Дону) 31 км + 300 м в період з 01.07.2019 по 03.07.2019;

3) Київська область, м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 96/А, за результатами якої складено акт від 05.11.2019 № 0017/28-10/05-03-01/РРО/24812228, в якому, зокрема, відображено порушення ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 96/А в період з 01.07.2019 по 02.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

4) Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченка, 49-А, за результатами якої складено акт від 07.11.2019 № 0021/28-10/05-03-01/РРО/24812228, в якому відображено порушення ч. 20, ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченка, 49-А, в період з 01.07.2019 по 03.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

5) Київська область, Ставищенський р-н, с. Кривець, автошлях Київ-Одеса 127+700м, праворуч, за результатами якої складено акт від 15.11.2019 № 0041/28-10/05-03-01/РРО/24812228, в якому, зокрема, відображено порушення ч. 20 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, Ставищенський р-н, с. Кривець, автошлях Київ-Одеса 127+700М, праворуч, в період з 01.07.2019 по 03.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

6) Київська область, Білоцерківський р-н, с. Чупира, вул. Садова, 50, за результатами якої складено акт від 13.11.2019 № 0039/28-10/05-03-01/РРО/24812228, в якому, зокрема, відображено порушення ч. 20 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, Білоцерківський р-н, с. Чупира, вул. Садова, 50, в період з 01.07.2019 по 03.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

7) Київська область, м. Біла Церква, б-р М. Грушевського, 15, за результатами якої складено акт від 08.11.2019 № 0022/28/10/РРО/24812228, в якому, зокрема, відображено порушення ч. 20, ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, б-р М. Грушевського, 15, в період з 01.07.2019 по 02.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

8) Київська область, м. Біла Церква, вул. Таращанська, 199, за результатами якої складено акт від 06.11.2019 № 0019/28/10/РРО/24812228, в якому, зокрема, встановлено порушення ч. 20, ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Таращанська, 199, в період з 01.07.2019 по 03.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

9) Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 84-А , за результатами якої складено акт від 06.11.2019 № 0018/28-10/05-03-01/РРО/24812228, в якому відображено порушення ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 84-А в період з 01.07.2019 по 02.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а також п. 1, п. 11, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР (далі - Закон № 265), а саме - нестача нафтопродуктів на загальну суму 5 840,34 грн., надлишок скрапленого газу у кількості 7 л на загальну суму 76,65 грн., проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього найменування, а саме: відсутній код УКТ ЗЕД на бензин МАХХ95;

10) Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 49, за результатами якої складено акт від 07.11.2019 № 0020/28-10/05-03-01/РРО/24812228, в якому, зокрема, відображено порушення ч. 20 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 49, в період з 01.07.2019 по 02.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

11) Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, тр. Київ-Чоп 22 км + 50 м, за результатами якої складено акт від 12.09.2019 № 0139/28/10/РРО/24812228, в якому , зокрема, відображено порушення ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, тр. Київ-Чоп 22 км + 50 м в період з 01.07.2019 по 03.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

12) Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Харківське шосе, 3, за результатами якої складено акт від 25.09.2019 № 0145/28/10/РРО/24812228, в якому , зокрема, відображено порушення ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Харківське шосе, 3, в період з 01.07.2019 по 02.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

13) Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, тр. Київ-Чоп 27 км + 400 м, за результатами якої складено акт від 17.09.2019 № 0140/28/10/РРО/24812228, в якому , зокрема, відображено порушення ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, тр. Київ-Чоп 27 км + 400 м, в період з 01.07.2019 по 02.07.2019 за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Крім того, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» з питань наявності ліцензій, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів за період діяльності з 01.07.2019 по 31.07.2019, за результатами якої складено Акт від 22.01.2020 р. № 011/28-10-45-06/24812228, у висновку якого відображено порушення ч. 33 ст. 15 Закону № 481, а саме - роздрібна торгівля пальним на АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 43а за відсутності ліцензії в період з 01.07.2019 по 02.07.2019.

Таким чином, проведеними перевірками господарської діяльності позивача встановлено:

- 14 випадків здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч. 20, ч. 33 ст. 15 Закону № 481;

- нестачу нафтопродуктів на загальну суму 5 840,34 грн., що, на думку контролюючого органу, свідчить про реалізацію пального без застосування РРО і порушення п. 1 ст. 17 Закону № 265;

- надлишок скрапленого газу у кількості 7 л на загальну суму 76,65 грн., що, на думку контролюючого органу, свідчить про порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265;

- проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього найменування, а саме: відсутній код УКТ ЗЕД на бензин МАХХ95, що, на думку контролюючого органу, свідчить про порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265.

Статтею 17 Закону № 481 передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000,00 гривень.

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону № 265, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи. За порушення, вчинене вперше, застосовується штраф у розмірі 1 гривня.

Згідно з п. 6 ст. 17 Закону № 265, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно з ст. 20 Закону № 265, До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вказаних актів перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення, кожним з яких до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 250000 грн., передбачену абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481, а всього застосовано штрафи на загальну суму 3500000 грн.:

1) від 29.10.2019 р. № 000087503 (на підставі акту від 09.10.2019 р. № 0004/28/10/РРО/24812228);

2) від 05.12.2019 р. № (на підставі акту від 20.11.2019 р. № 0043/28-10/05-03-01/РРО/24812228);

3) від 26.11.2019 р. № 000198503 (на підставі акту від 05.11.2019 № 0017/28-10/05-03-01/РРО/24812228);

4) від 27.11.2019 р. № 000212503 (на підставі акту від 07.11.2019 № 0021/28-10/05-03-01/РРО/24812228);

5) від 02.12.2019 р. № (на підставі акту від 15.11.2019 № 0041/28-10/05-03-01/РРО/24812228);

6) від 02.12.2019 р. № (на підставі акту від 13.11.2019 № 0039/28-10/05-03-01/РРО/24812228);

7) від 29.11.2019 р. № (на підставі акту від 08.11.2019 № 0022/28/10/РРО/24812228);

8) від 27.11.2019 р. № 000210503 (на підставі акту від 06.11.2019 № 0019/28/10/РРО/24812228);

9) від 26.11.2019 р. № 000201503 (на підставі акту від 06.11.2019 № 0018/28-10/05-03-01/РРО/24812228);

10) від 25.11.2019 р. № 000197503 (на підставі акту від 07.11.2019 № 0020/28-10/05-03-01/РРО/24812228);

11) від 03.10.2019 р. № 000028503 (на підставі акту від 12.09.2019 № 0139/28/10/РРО/24812228);

12) від 17.10.2019 р. № 000060503 (на підставі акту від 25.09.2019 № 0145/28/10/РРО/24812228);

13) від 08.10.2019 р. № 000048503 (на підставі акту від 17.09.2019 № 0140/28/10/РРО/24812228);

14) від 05.02.2020 р. № (на підставі акту від 22.01.2020 р. № 011/28-10-45-06/24812228).

Крім того, на підставі акту від 06.11.2019 р. № 0018/28-10/05-03-01/РРО/24812228 відповідачем видано податкове повідомлення-рішення від 26.11.2019 р. № 000200503, яким до позивача застосовано фінансову санкцію у розмірі 256 грн., з яких: 1 грн. - санкція за порушення п. 1 ст. 3 Закону № 265, 85 грн. - санкція за порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265, 170 грн. - санкція за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265.

За результатами адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Незгода позивача із прийнятими рішеннями зумовила його звернення до суду із позовом, при вирішенні якого Окружний адміністративний суд міста Києва виходить із наступного.

Вирішуючи питання правомірності винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень від 29.10.2019 р. № 000087503, від 05.12.2019 р. № , від 26.11.2019 р. № 000198503, від 27.11.2019 р. № 000212503, від 02.12.2019 р. № , від 02.12.2019 р. № , від 29.11.2019 р. № , від 27.11.2019 р. № 000210503, від 26.11.2019 р. № 000201503, від 25.11.2019 р. № 000197503, від 03.10.2019 р. № 000028503, від 17.10.2019 р. № 000060503, від 08.10.2019 р. № 000048503, від 05.02.2020 р. № , суд виходить з такого.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року N 2628-VIII було внесено зміни, зокрема, до ч. 20 ст. 15 Закону № 481, а саме: встановлено, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Вказана редакція ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» набрала чинності з 01.07.2019 р.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 р. № 545, яка опублікована у газеті Урядовий кур`єр від 28.06.2019 N 121 і набрала чинності з 01.07.2019 р., пункт 6 переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2015 р. № 609 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 68, ст. 2232), викладено в новій редакції і визначено органом ліцензування роздрібної торгівлі пальним територіальні органи ДФС.

Суд приймає до уваги, що оприлюднення нормативного акту, який визначив орган ліцензування роздрібної торгівлі пальним було здійснено у святковий неробочий день. Таким чином, статусу і повноважень органу ліцензування територіальні органи ДФС набули з 01.07.2019 р., а отже до цього дня не мали права приймати документи для видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Аналіз хронології прийняття і оприлюднення постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 р. № 545 дає підстави вважати, що 01.07.2019 р. виникли передумови для порушення принципу рівності перед законом під час видачі ліцензій суб`єктам господарювання, а суб`єкти господарювання були позбавлені можливості своєчасно отримати відповідну ліцензію і повністю залежали від дій територіальних органів ДФС.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним були видані позивачу в межах встановленого законодавством 20-денного строку, оскільки предметом позову у цій справі є не оскарження несвоєчасної видачі ліцензій, а неправомірність застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафів за торгівлю пальним без відповідної ліцензії за відсутності вини позивача у вчиненні такого порушення і пропорційність застосованих санкцій вчиненому порушенню і обставинам його вчинення.

Так, згідно з п. 8 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених ПК України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст. 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

При цьому, частиною другою статті 6 Конвенції визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 23 липня 2002 року «Справа «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні.

Отже, у справі «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» було застосовано третій критерій тесту Енгеля для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції, а саме критерій правових наслідків для адресата.

Таким чином, Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.

Передбачені статтею абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частини другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.

Судом встановлено, що у зв`язку із запровадженням Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» з 01.07.2019 ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним позивач 20.06.2019 подав до Головного управління ДФС у Київській області відповідні заяви на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, за адресами: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 42; Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, автодорога Київ-Харків-Довжанський (на Ростов-на-Дону) 31 км + 300 м; Київська область, м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 96/А; Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченка, 49/А; Київська область, Ставищенський р-н, с. Кривець, автошлях Київ-Одеса 127+700м, праворуч; Київська область, Білоцерківський р-н, с. Чупира, вул. Садова, 50; Київська область, м. Біла Церква, б-р М. Грушевського, 15; Київська область, м. Біла Церква, вул. Таращанська, 199; Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 84-А; Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 49; Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, тр. Київ-Чоп 22 км + 50 м; Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Харківське шосе, 3; Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, 27 км + 400 м ліворуч автодорога Київ-Чоп; Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 43а. Зазначений факт не заперечується відповідачем.

Разом з заявами та переліком документів, визначених ст. 15 Закону № 481, позивачем було подано до податкового органу платіжні доручення від 14.06.2019 р. №№ 10426, 10412, 10382, 10380, 10448, 10411, 10381, 10383, 10384, 10434, 10441, 10389, 10451, 10385, якими здійснено оплату вартості ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним на АЗК за вказаними адресами, що підтверджується належним чином завіреними платіжними дорученнями. Таким чином, позивачем належним чином завчасно було виконано всі дії, необхідні для отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Правомірно розраховуючи, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним будуть видані з 01.07.2019 р., позивач не припиняв роздрібну реалізацію пального через мережу автозаправних комплексів.

Натомість, всупереч завчасному поданню заяв, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним були видані позивачу зі строком дії з 03.07.2019 р. або з 04.07.2019 р., а саме:

- ліцензія з реєстраційним № 1900381, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 42, АЗС - видана 04.07.2019, термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900390, адреса місця торгівлі: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, автодорога Київ-Харків-Довжанський (на Ростов-на-Дону) 31 км + 300 м, АЗС - видана 04.07.2019, термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900349, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 96/А, АЗС - видана 03.07.2019, термін дії: з 03.07.2019 до 03.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900382, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченка, 49/А, АЗС - видана 04.07.2019, термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900388, адреса місця торгівлі: Київська область, Ставищенський р-н, с. Кривець, автошлях Київ-Одеса 127+700м, праворуч, АЗС - видана 04.07.2019, термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900394, адреса місця торгівлі: Київська область, Білоцерківський р-н, с. Чупира, вул. Садова, 50, АЗС - видана 04.07.2019, термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900351, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Біла Церква, б-р М. Грушевського, 15, АЗС - видана 03.07.2019, термін дії: з 03.07.2019 до 03.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900383, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Біла Церква, вул. Таращанська, 199, АЗС - видана 04.07.2019, термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900355, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 84-А, АЗС - видана 03.07.2019, термін дії: з 03.07.2019 до 03.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900356, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 49, АЗС - видана 03.07.2019, термін дії: з 03.07.2019 до 03.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900391, адреса місця торгівлі: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, тр. Київ-Чоп 22 км + 50 м, АЗС - видана 04.07.2019, термін дії: з 04.07.2019 до 04.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900350, адреса місця торгівлі: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Харківське шосе, 3, АЗС - видана 03.07.2019, термін дії: з 03.07.2019 до 03.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900354, адреса місця торгівлі: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, 27 км + 400 м ліворуч автодорога Київ-Чоп, АЗС - видана 03.07.2019, термін дії: з 03.07.2019 до 03.07.2024;

- ліцензія з реєстраційним № 1900353, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 43а, АЗС, термін дії: з 03.07.2019 до 03.07.2024.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд зазначає, що ЄСПЛ, розглядаючи податкові спори, застосовує статтю 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на мирне та вільне володіння своїм майном та закріплює, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В цьому контексті неправомірне стягнення податків/штрафів розглядається як втручання держави у мирне та вільне володіння особи своїм майном (коштами).

У п. 49 рішення від 22.11.2007 у справі «Україна-Тюмень» проти України» ЄСПЛ вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів».

У п. 55 цього рішення надано тлумачення «пропорційності втручання» в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У пункті 101 рішення у справі «Зеленчук і Цицюра проти України» (Заяви № 846/16 та № 1075/16) ЄСПЛ зазначив, що втручання у право власності повинно не лише переслідувати за фактами та у принципі «законну ціль» у «загальному інтересі», але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державою, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичною особою. Ця вимога виражена у понятті «справедливий баланс», який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Завдання досягти цього балансу відображено у структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції в цілому. У кожній справі, що стосується стверджуваного порушення цієї статті, Суд повинен, таким чином, встановити, чи було покладено на відповідну особу непропорційний та надмірний тягар внаслідок втручання держави (див. рішення у справі «Хуттен-Чапська проти Польщі» [ВП] (Hutten-Czapska v. Poland) [GC], заява № 35014/97, пункт 167, ЄСПЛ 2006-VIII).

З огляду на такі висновки ЄСПЛ, під час судового розгляду потрібно оцінити, наскільки застосування до позивача штрафів за торгівлю пальним без ліцензії узгоджується зі справедливим балансом, який має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства щодо застосування таких штрафів та вимогами захисту прав особи.

Слід зазначити, що податкові штрафи, якщо вони не мають на меті матеріальної компенсації, а мають виключно каральний та стимулюючий характер, відповідають кримінальному переслідуванню у розумінні статті 6 Конвенції. Такого висновку дійшов ЄСПЛ у пп.48-49 рішення у справі «J. В. Проти Швейцарії» від 03.05.2001, у рішенні у справі «Остерлунд проти Франції» від 10.05.2015, у рішенні у справі «Компанія «Вестберґа таксі Антіеболаґ» та Вуліч проти Швеції».

На переконання суду, штрафне нарахування за порушення правил роздрібної торгівлі пальним не має на меті відшкодування матеріальної шкоди, а має виключно каральний та стимулюючий характер, що відповідає кримінальному переслідуванню у розумінні статті 6 Конвенції.

Відповідно, у зв`язку з наявністю характеру притягнення до кримінальної відповідальності в розумінні Конвенції, для застосування таких штрафів обов`язковим є доведення вини платника податків, тобто усвідомлення небезпечного характеру свого діяння та розуміння його суспільно небезпечних наслідків, які відсутні у випадку з роздрібною реалізацією пального платником податків, який вжив всіх заходів до своєчасного одержання відповідної ліцензії, сплативши кошти за її отримання і надавши органу ліцензування необхідний пакет документів, і правомірно розраховував на її своєчасну видачу контролюючим органом. Як наслідок, відсутня також вина.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що неналежна організація державою процедури ліцензування господарських операцій з роздрібної торгівлі пальним, не повинна спричиняти негативних наслідків, як у вигляді порушення законодавства, так і необґрунтованого застосування штрафних санкцій.

Так, у справі «Рисовський проти України» заява № 29979/04 визначено, що «принцип належного урядування» як багатоаспектний принцип, котрий, серед іншого, зводиться до того, що держава зобов`язана організувати роботу державного апарату таким чином, щоб забезпечувалася юридична визначеність у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (під цивільними правовідносинами, згідно усталеної практики ЄСПЛ розуміються всі правовідносини, відмінні від кримінальних). Більше того, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилюють прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок. Ризик будь-яких помилок державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Виходячи з системного аналізу адміністративно-правових принципів суд зазначає, що відсутність правового регулювання певних правовідносин (що мало місце до 01.07.2019 р., дня набрання чинності відповідними нормативними актами з питань ліцензування роздрібної торгівлі пальним) не може покладати на будь-яку особу додаткового зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи підтверджується факт завчасного вчинення позивачем дій для отримання право на здійснення роздрібної торгівлі пальним, тому застосування до позивача фінансових санкцій відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 у вигляді штрафу у загальному розмірі 3500000 грн. (14 податкових повідомлень-рішень про застосування штрафу у розмірі 250000 грн.) не є пропорційним.

Крім того, суд звертає увагу на неправильну кваліфікацію порушення у вигляді здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії за ч. 33 ст. 15 Закону № 481, яка зазначена в актах перевірки від 05.11.2019 № 0017/28-10/05-03-01/РРО/24812228 (АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 96/А), від 06.11.2019 № 0018/28-10/05-03-01/РРО/24812228 (АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 84-А), від 12.09.2019 № 0139/28/10/РРО/24812228 (АЗК за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, тр. Київ-Чоп 22 км + 50 м), від 25.09.2019 № 0145/28/10/РРО/24812228 (АЗК за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Харківське шосе, 3), від 17.09.2019 № 0140/28/10/РРО/24812228 (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, тр. Київ-Чоп 27 км + 400 м), від 22.01.2020 р. № 011/28-10-45-06/24812228 (АЗК за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 43а), оскільки ч. 33 ст. 15 Закону № 481 встановлює лише певні вимоги до заяви про видачу ліцензії, натомість предметом вказаних перевірок не була законність видачі позивачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за вказаними вище адресами і відображене в актах порушення, не стосується недодержання вимог, передбачених вказаною нормою.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 29.10.2019 р. № 000087503, від 05.12.2019 р. № , від 26.11.2019 р. № 000198503, від 27.11.2019 р. № 000212503, від 02.12.2019 р. № , від 02.12.2019 р. № , від 29.11.2019 р. № , від 27.11.2019 р. № 000210503, від 26.11.2019 р. № 000201503, від 25.11.2019 р. № 000197503, від 03.10.2019 р. № 000028503, від 17.10.2019 р. № 000060503, від 08.10.2019 р. № 000048503, від 05.02.2020 р. № прийняті Офісом великих платників податків необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія), а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 26.11.2019 р. № 000200503, прийнятого на підставі акту від 06.11.2019 № 0018/28-10/05-03-01/РРО/2481222, яким до позивача застосовано фінансову санкцію у розмірі 256 грн., суд зазначає наступне.

Дослідивши матеріали справи і подані сторонами докази, судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 26.11.2019 р. № 000200503 до позивача застосовано фінансові санкції (штрафи) за відсутність коду УКТ ЗЕД у фіскальних чеках на бензин МАХХ95, нестачу нафтопродуктів і надлишок нафтопродуктів.

Перевіркою встановлено і відображено в акті фактичної перевірки від 06.11.2019 № 0018/28-10/05-03-01/РРО/2481222 факт проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, зокрема на бензин «МАХХ-95». Під час розгляду справи судом відповідач не надав належних і допустимих доказів вчинення позивачем вказаного порушення. Натомість позивачем до позовної заяви додано належним чином завірені копії фіскальних чеків від 05.11.2019 р. №№ 369, 39 і від 06.11.2019 р. №№ 142, 156, 326, що підтверджують зазначення у фіскальних чеках з реалізації бензину МАХХ95 з коду УКТ ЗЕД цього товару, а саме: , а отже спростовують висновки акту перевірки від 06.11.2019 № 0018/28-10/05-03-01/РРО/2481222.

Крім того, в акті фактичної перевірки від 06.11.2019 № 0018/28-10/05-03-01/РРО/2481222 зазначено, що перевіркою було виявлено нестачу дизельного палива у кількості 68,35 л, бензину А-92 у кількості 33 л, бензину А-95 у кількості 53,71 л, бензину МАХХ-95 у кількості 45,64 л і надлишок скрапленого газу у кількості 7 л.

З долученого до матеріалів справи додатку № 3 «Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 06.11.2019 р.» до акту перевірки від 06.11.2019 № 0018/28-10/05-03-01/РРО/2481222 випливає, що під час вимірювання фактичних залишків і їх співставлення з даними обліку позивача порушено пп. 4.2.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом від 20.05.2008 р. № 281/171/578/155, згідно з яким під час вимірювання маси нетто нафтопродуктів до 100 т застосовується допустима відносна похибка у розмірі +/- 0,8%, а також п. 8.10 Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 3 червня 2002 року N 332, згідно з яким похибка вимірювання вуглеводневих скраплених газів складає (± 0,5 %).

Судом встановлено, що виявлені фактичною перевіркою розбіжності між фактичною і обліковою кількістю нафтопродуктів знаходяться в межах відповідної похибки, що спростовує висновок відповідача наявність на АЗС позивача надлишків та нестач нафтопродуктів.

Недоведеність вказаних порушень свідчить про безпідставне покладення на позивача фінансових санкцій за реалізацію товарів без застосування РРО і реалізацію необлікованого товару.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 26.11.2019 р. № 000200503 і необхідність його скасування.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись статтями 72- 78, 90, 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» задовольнити.

2. Визнати протиправними і скасувати видані Офісом великих платників податків ДПС податкові повідомлення-рішення від 29.10.2019 р. № 000087503, від 05.12.2019 р. № , від 26.11.2019 р. № 000198503, від 27.11.2019 р. № 000212503, від 02.12.2019 р. № , від 02.12.2019 р. № , від 29.11.2019 р. № , від 27.11.2019 р. № 000210503, від 26.11.2019 р. № 000201503, від 26.11.2019 р. № 000200503, від 25.11.2019 р. № 000197503, від 03.10.2019 р. № 000028503, від 17.10.2019 р. № 000060503, від 08.10.2019 р. № 000048503, від 05.02.2020 р. № .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (код в , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» (код в , місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 11) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 37500,00 грн (тридцять сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська