Справа № 620/3145/19
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3145/19 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Селянського фермерського господарства «Колос» та Головного управління ДПС у Чернігівській області на Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року за адміністративним позовом Селянського фермерського господарства «Колос» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форм «Р», «Н», -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Сторонами подано апеляційні скарги, в яких Позивач просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, а Відповідач просить судове рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Відповідача слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу Позивача - задовольнити, Рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, про що складено відповідний Акт від 09 вересня 2019 року №674/14/14246880 (надалі - Акт перевірки), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.36-57).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог п. 187.1 ст. 187, п.189.1, ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 382694,00 грн. суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, у тому числі на 20984,00 грн. за лютий 2016 року, на 747,00 грн. за квітень 2016 року, на 1888,00 грн. за травень 2016 року, на 1714,00 грн. за червень 2016 року, на 2656,00 грн. за серпень 2016 року, на 14612,00 грн. за вересень 2016 року, на 1454,00 грн. за жовтень 2016 року, на 338639,00 грн. за жовтень 2017 року; п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України - не зареєстровано податкові накладні.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форм «Р», «Н» від 09.10.2019 року №№0, 0, якими Позивачу на 446702,0 грн. збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 357361,00 грн. за податковими зобов`язаннями та на 89341,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями, застосовано до Позивача штраф в розмірі 50% у сумі 169319,50 грн.

Відповідно до п.2 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 30 «Біологічні активи», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 18 листопада 2005 року №790, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 грудня 2005 року за №1456/11736 (надалі - Положення №790), норми Положення (стандарту) 30 застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) усіх форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) щодо сільськогосподарської діяльності.

Згідно з п.4 Положення №790, довгострокові біологічні активи - усі біологічні активи, які не є поточними біологічними активами; поточні біологічні активи - біологічні активи, здатні давати сільськогосподарську продукцію та/або додаткові біологічні активи, приносити в інший спосіб економічні вигоди протягом періоду, що не перевищує 12 місяців, а також тварини на вирощуванні та відгодівлі.

Відповідно до п. 11 Положення №790, оцінка довгострокових біологічних активів здійснюється відповідно до Положення (стандартів) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», оцінка поточних біологічних активів здійснюється відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».

Згідно з п. 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 травня 2000 року за № 288/4509, основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Відповідно до п. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 751/4044, запаси - активи, які: утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності; перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва; утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством.

Згідно з пп.14.1.138 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 20000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 20000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Отже, поточні біологічні активи не відносяться до основних засобів платника податків.

Відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з п.189.9 ст.189 Податкового кодексу України, у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Позивач є фермерським господарством, видами діяльності якого є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; розведення коней та інших тварин роду конячих; розведення овець і кіз; розведення свиней; виробництво м`яса; виробництво м`ясних продуктів; діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами.

При проведенні молекулярно-генетичних випробувань виявлено, що свині які перебували Позивача інфіковані ДНК вірусу Африканської чуми свиней, що підтверджується Звітом Випробувального центру державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу від 02.10.2017 №007990 п.м./17.

02.10.2017 на засіданні надзвичайної протиепізоотичної комісії при Куликівській районній державній адміністрації, прийнято рішення оголосити ферму, яка належить Позивачу, вогнищем спалаху африканської чуми свиней (неблагополучним пунктом) та встановити карантин. Крім того, вирішено вилучити усіх свиней в Позивача та піддати їх безкровному умертвінню в найкоротший термін відповідно до діючої Інструкції щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней.

В період з 02.10.2017 по 21.10.2017 з свинокомплексів Позивача спеціальною комісією в складі представників: ветеринарної медицини, протиепізоотичного відділу Куликівської державної лікарні ветмедицини, Куликівського районного сектору ДСНС України, Куликіввської РДА проведено вилучення належних Позивачу свиней та подальше їх умертвіння, про що складено Акти від 02.10.2017 та від 18-21.10.2017.

Як зазначено в Акті перевірки, в жовтні 2017 року в обліку Позивача відображено списання свиней. За результатами перевірки встановлено формування податкового кредиту з ПДВ за списаними поточними біологічними активами у загальній сумі 338639,00 грн., проте податкові зобов`язання Позивачем не нараховувались.

Як вбачається Акта перевірки, розрахунок Відповідачем проведено на основі Листа Позивача від 27.08.2019 №1802 (Т.1, а.с. 170).

Проте, в зазначеному Листі Позивача від 27.08.2019 №1802 не визначено, чи формування ним податкового кредиту з податку на додану вартість здійснено за списаними поточними біологічними активами, чи за його основними засобами (довгостроковими біологічними активами).

Отже, Відповідачем не доведено обов`язку Позивача щодо нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на знищені поточні біологічні активи, витрати на їх утримання та товари, що продовжують використовуватись у його господарській діяльності (запчастини, матеріали); складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведеної податкової накладної.

А відповідно до частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Згідно з п.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Позивач в адміністративному позові просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 09.10.2019 №0 в частині збільшення на 423299,00 грн. суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 338639,00 грн. за податковими зобов`язаннями та на 84660,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення адміністративного позову в цій частині.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст.192 та ст.201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як вбачається з податкового повідомлення-рішення від 09.10.2019 №0, до Позивача застосовано 169319,50 грн. суми штрафу у розмірі 50% на 338639,00 грн. суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування податкового повідомлення-рішення №0 в зазначеній частині, оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення №0 також підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

А відповідно до частини другої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, тому Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року скасовується в частині та ухвалюється в цій частині нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольняється.

Згідно з частиною першою ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

А відповідно до частини шостої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 139, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Колос» задовольнити, Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року скасувати, прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області форми «Р» від 09.10.2019 №0 в частині збільшення на 423299,00 грн. суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 338639,00 грн. за грошовими зобов`язаннями та на 84660,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області форми «Н» від 09.10.2019 №0.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код за ) на користь Селянського фермерського господарства «Колос» (код за ) 22223 (двадцять дві тисячі двісті двадцять три) грн. 21 коп. судового збору, сплаченого Платіжними дорученнями від 30 жовтня 2019 року №569, 07 листопада 2019 року №577 та від 14 квітня 2020 року №368.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено в повному обсязі 28.09.2020 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.