Справа № 640/23257/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 вересня 2020 року м. Київ № 640/23257/20

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шевченко Н.М., вивчивши позовну заяву члена Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії ОСОБА_1 до голови Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії Бойка Сергія Миколайовича про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

Член Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до голови Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії ОСОБА_2 (надалі також по тексту - відповідач), в якому просить суд:

прийняти рішення про неодноразове грубе порушення головою Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії ОСОБА_2 законодавства про місцеві вибори;

для усунення перешкод у виконанні своїх прав та обов`язків членами виборчої комісії Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії, притягнути голову Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої ст. 21218 та ст. 21424 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 2 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органом місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій або наданні адміністративних послуг.

У випадку, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Визначальною ж ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору і під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Указане відповідає правовій позиції Верховного Суду в питаннях визначення юрисдикції спору (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, від 29 травня 2019 року у справі №826/9341/17, від 18 вересня 2019 року у справі №810/3711/18, від 18 грудня 2019 у справі №826/13961/17 та ін.).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.273 КАС України право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, комісій з референдуму, членів цих комісій мають суб`єкти відповідного виборчого процесу (крім виборчої комісії), а також ініціативна група референдуму, інші суб`єкти ініціювання референдуму. Виборець, учасник всеукраїнського референдуму (громадянин України, який має право голосу у відповідних виборах або референдумі) може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій, якщо такі рішення, дія чи бездіяльність безпосередньо порушують його виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі чи процесі референдуму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Виборчого кодексу (надалі також - ВК) виборчі права громадян України - це гарантовані Конституцією України та цим Кодексом їхні права на участь у виборах, які проводяться в Україні. Основні виборчі права громадян України включають: 1) право вільно обирати (право голосу на виборах); 2) право бути обраним.

Згідно з приписами ч.1 ст. 20 ВК виборчий процес - це здійснення протягом встановленого цим Кодексом періоду часу суб`єктами, визначеними статтею 22 цього Кодексу, виборчих процедур, пов`язаних із підготовкою і проведенням відповідних виборів, встановленням та офіційним оголошенням (офіційним оприлюдненням) їх результатів.

Частиною 1 ст. 79 ВК установлено, що виборчий процес включає такі етапи: 1) висування та реєстрація кандидатів на пост Президента України; 2) утворення окружних та дільничних виборчих комісій; 3) проведення передвиборної агітації; 4) утворення спеціальних виборчих дільниць, що існують на тимчасовій основі; 5) складання списків виборців, їх перевірка та уточнення; 6) голосування у день виборів Президента України; 7) підрахунок голосів виборців, встановлення підсумків голосування і результатів голосування у день виборів Президента України та їх офіційне оголошення. У разі необхідності виборчий процес може включати також такі етапи: 1) повторне голосування; 2) підрахунок голосів виборців, встановлення підсумків повторного голосування і результатів повторного голосування Президента України та їх офіційне оголошення.

Згідно з ст. 22 ВК суб`єктом виборчого процесу відповідних виборів є: 1) виборець, який має право голосу на відповідних виборах; 2) виборча комісія, уповноважена здійснювати підготовку і проведення відповідних виборів; 3) партія (організація партії), яка висунула кандидатів на відповідних виборах; 4) кандидат, зареєстрований для участі у відповідних виборах у порядку, встановленому цим Кодексом; 5) офіційний спостерігач від кандидата чи партії (організації партії) - суб`єкта відповідного виборчого процесу або від громадської організації, зареєстрований у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з позовної заяви та доданих до неї матеріалів установлено, що відповідно до постанови Центральної виборчої комісії від 10.08.2020 № 172 «Про утворення та формування складу обласних, районних (крім районів Автономної Республіки Крим), міських (крім міст Автономної Республіки Крим), районних у місті Києві територіальних виборчих комісій» (додаток 532) ОСОБА_2 включено до складу та призначено головою Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії. Також, відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 включено до виборчої комісії та призначено членом Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії.

Постановою Центральної виборчої комісії від 25.08.2020 №202 «Про зміни в складі територіальних виборчих комісій, що здійснюють підготовку та проведення місцевих виборів», повноваження позивача було достроково припинено у зв`язку з внесенням подання про заміну члена виборчої комісії суб`єктом, за поданням якого кандидатуру ОСОБА_1 було включено до складу виборчої комісії.

Постановою Центральної виборчої комісії від 11.09.2020 №254 «Про зміни в складі територіальних виборчих комісій, що здійснюють підготовку та проведення місцевих виборів», ОСОБА_1 було знову включено до складу виборчої комісії та призначено членом вищевказаної виборчої комісії.

Разом з тим, як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є внутрішні адміністративні питання в рамках організаційної діяльності Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії.

Зокрема, позивач оскаржує дії та бездіяльність голови Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії відносно нього, як члена виборчої комісії. Разом з тим, за даним позовом відсутні питання щодо порушення виборчого права позивача або порушення процедури проведення виборчого процесу.

Отже, відповідно до змісту позову, відповідачем не приймалось жодне владне управлінське рішення по відношенню до позивача.

Зазначене, фактично, свідчить про незгоду позивача із внутрішньою організаційною діяльністю, здійсненою головою Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії; предмет позову не пов`язаний із діями, рішеннями чи бездіяльністю відповідача, вчиненими під час виборчого процесу; позивачем не оскаржуються такі через призму порушення законодавства про вибори чи референдум.

Наведене у своїй сукупності дає підстави суду для висновку про відсутність у цьому випадку ознак, зазначених у пункті 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правового спору між сторонами справи, відносини між якими не ґрунтуються на управлінських чи контролюючих функціях однієї сторони стосовно іншої.

Крім того, суд зауважує, що, з урахуванням предмету позову та викладених обставин на обґрунтування позовної заяви, позивач не є суб`єктом виборчого процесу в розумінні ст. 273 КАС України та ст. 22 Виборчого кодексу.

Так, згідно з п. 7 постанови Пленуму ВАСУ від 01.11.2013 № 15 «Про практику застосування адміністративними судами положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду спорів щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом» убачається, що при зверненні до суду з позовною заявою суб`єкта владних повноважень суди повинні враховувати, що право на звернення до суду суб`єкт владних повноважень має лише у випадках, встановлених законом (п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України). У разі відсутності такого права суд повинен відмовити у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України), а якщо воно відкрите, то закрити провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі.

Частиною шостою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Водночас суд зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» в даному випадку слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на те, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання протиправними дії та притягнення голови Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії в порядку КУпАП не можуть бути предметом судового розгляду, виключається обов`язок адміністративного суду щодо роз`яснення заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи.

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України в поєднанні з частиною шостою статті 170 цього Кодексу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, ухвала Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі № 9901/701/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 9901/571/19 та ін.).

Крім цього, слід зауважити, що статтями 63, 64 ВК передбачено оскарження рішень, дій чи бездіяльність в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, що стосується саме виборчого процесу, що в даному випадку з урахуванням викладених мотивів позовної заяви застосуванню не підлягає.

Необхідно зазначити, що питання, поставлені позивачем перед судом, регулюються ч. 7 ст. 89 ВК, згідно з якої у разі якщо голова, заступник голови або секретар виборчої комісії систематично не виконує покладені на нього обов`язки, відповідна виборча комісія може звернутися до виборчої комісії, яка її утворила, з мотивованим поданням про його заміну, якщо за це проголосували не менше двох третин від складу комісії. Подання вноситься за підписом голови, заступника голови виборчої комісії або головуючого на відповідному засіданні виборчої комісії та засвідчується печаткою цієї комісії. До подання додаються не менш як два рішення виборчої комісії про невиконання головою, заступником голови, секретарем цієї комісії покладених на нього обов`язків, а також витяг із протоколу засідання виборчої комісії, на якому розглядалося питання про внесення такого подання.

Отже, Виборчим кодексом визначено певний порядок оскарження дій голови територіальної виборчої комісії з підстав, викладених членом Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії ОСОБА_1 в позовній заяві.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за позовом члена Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, ст.ст. 248, 272, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом члена Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії ОСОБА_1 до голови Шевченківської районної у м. Києві територіальної виборчої комісії Бойка Сергія Миколайовича про визнання протиправними дії - відмовити.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з даним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом двох днів за правилами, встановленими частиною 2 статті 278 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко