Справа № 569/20549/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП сержанта поліції Черевач Олександра Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до поліцейського роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП сержанта поліції Черевач Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі звернувся представник позивача Білого О.О. у якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №576205 винесену 10 вересня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Рівненського міського суду від 20 лютого 2020 року залучено до участі в справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

В судове засідання відповідач поліцейський роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП сержант поліції Черевач О.В. не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належними чином. Згідно поданого письмового відзиву просив суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

В судове засідання представник відповідача Департаменту патрульної поліції національної поліції України не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії ДП18 №576205 від 10 вересня 2019 року винесеної поліцейським роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП сержантом поліції Черевач О.В., водій ОСОБА_1 10 вересня 2019 року о 15 год. 05 хв. в м.Рівне по вул.Д.Галицького , 12А керуючи транспортним засобом марки CHEVROLET LACETTI номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив на вимогу поліцейського відповідні документи, а саме: посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засію, чим порушив п.2.4.а та п.2.1.а,б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.1.б ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

Відповідно до п.2.4.а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом. Справа «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року серія А, №18, сс17-18, пп.35-36.

У позовній заяві позивач зазначив, що 10 вересня 2019 року близько 15 год. 00 хв. він рухаючись по вул.Д.Галицького на власному автомобілі був зупинений працівниками патрульної служби. Після зупинки поліцейський, на його прохання, не представився та не пред`явив службове посвідчення. Щодо причин зупинки, то відповідачем було повідомлено, що його зупинено на підставі усного звернення небайдужих громадян, які проінформували працівників поліції про те, що він перебуває за кермом у стані алкогольного сп`яніння. Він пояснив відповідачу, що ці твердження є безпідставними, оскільки зовсім не вживає алкогольних напоїв протягом значного терміну. Зрозумівши зухвалу поведінку відповідача та їх зверхнє відношення до позивача, останній запропонував пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер». Однак як виявилось в подальшому, дозволені засоби вимірювання алкогольного сп`яніння у них відсутні. Зрозумівши, що відповідач не має змоги перевірити алкогольний стан позивача, ним було запропоновано пройти тест у спеціалізованій медичній установі. 10 вересня 2019 року о 16 год. 20 хв. лікарем КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР ОСОБА_2 було зроблено письмовий висновок, відповідно до якого було встановлено, що у позивача ознак сп`яніння не виявлено. 25 вересня 2019 року ним було направлено на адресу УПП у Рівненській області скаргу щодо незаконно вчинених та проведених патрульних поліцейських. За результатами розгляду скарги 21 жовтня 2019 року на його адресу надійшов лист №6-466/41/30/03-2019 від 18 жовтня 2019 року про результати проведення перевірки інформації викладеної у звернення і лише після отримання вищезазначеного листа він дізнався про винесення оскаржуваної постанови. Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень, оскільки всі відповідні документ на керування транспортним засобом були при позивачу. Відповідач не наполягав та не просив у позивача надати документи щодо права керування транспортним засобом, а стверджував лише про те, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того зазначив, що у тексті постанови відповідачем вірно зазначено номер та серію посвідчення водія позивача. Тому, враховуючи викладене, просить суд адміністративний позов задоволити.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Як видно з досліджених письмових доказів по справі, при винесенні постанови службовою особою всупереч положенням ст.ст.245,251 КУпАП, не було з`ясовано повно і об`єктивно обставин справи, а відтак чи винен позивач у вчиненні даних правопорушень, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Представник відповідача, суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

Оскільки доказів відповідачем не надано суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України виходить з того, що обставини викладенні в матеріалах справи з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративних правопорушень, за які позивач притягнутий до відповідальності.

У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Суд зазначав у наведеному Рішенні, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності (п.2.2 Рішення).

Також, Суд у наведеному Рішенні аналізує можливість притягнення особи до відповідальності у так званому скороченому провадженні. При цьому Суд вказує, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Тобто, позиція Суду полягає у тому, що навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати такому розгляду справи.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративних правопорушень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміновані адміністративні правопорушення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП сержанта поліції Черевач Олександра Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі задоволити.

Скасувати постанову серії ДП18 №576205 від 10 вересня 2019 року винесену поліцейським роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП сержантом поліції Черевач О.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП сержант поліції Черевач Олександр Володимирович, м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 14а.

Відповідач: Департамент патрульної поліції національної поліції України, м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3.

Суддя :