Справа № 540/1123/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1123/20

Категорія справи: 102010000 Головуючий в 1 інстанції:Кисельова О. Й.. Дата і місце ухвалення: м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської місцевої прокуратури, Прокуратури Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Херсонської місцевої прокуратури, Прокуратури Херсонської області в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 в частині порушення ст. 40 Конституції України, Закону України "Про звернення громадян", п. 5 розділу II, п.п. 8, 10, 11 розділу V Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України;

- зобов`язати відповідача-1 розглянути подане ОСОБА_1 звернення від 10.01.2020 та повторне звернення від 14.02.2020, надати обґрунтовані відповіді на вказані звернення;

- стягнути з Херсонської місцевої прокуратури на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 3000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 10.01.2020 позивач звернулася до Херсонської місцевої прокуратури із заявою, в якій повідомила про неналежне виконання посадовими особами Херсонської місцевої прокуратури службових обов`язків та умисне затягування досудового розслідування. 24.01.2020 Херсонська місцева прокуратура листом № 35-1115вих.-20 за підписом першого заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури О. Кравченка відмовив у розгляді вказаного звернення. Позивач зазначає, що лист-відповідь від 24.01.2020 не відповідає вимогам п.п. 8, 10 розділу V Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України. У зв`язку з чим, позивач 14.02.2020 повторно звернулася до Херсонської місцевої прокуратури з вказаних питань, зокрема, просила: вжити заходів відносно службових осіб прокуратури, які умисно затягують досудове розслідування, провести службову перевірку і притягнути посадових осіб до встановленої законом відповідальності, повідомити про причини умисного затягування досудового розслідування, повідомити прізвище процесуального керівника у кримінальному провадженні, а також повідомити причини неналежного розгляду звернення від 10.01.2020. Проте, Херсонська місцева прокуратура протиправно відмовила у розгляді повторного звернення листом від 28.02.2020 № 76-461-18 за підписом не уповноваженої особи - першого заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури О. Кравченка та повідомив, що позивач не є стороною у кримінальному провадженні, відтак не можете отримувати інформацію у ньому та оскаржувати прийняті процесуальні рішення. Крім того, Херсонська місцева прокуратура повторно протиправно інформувала ОСОБА_1 про можливість оскарження дій або бездіяльності слідчого або прокурора в порядку, передбаченому ст.ст. 303-307 КПК України. Також позивач наполягає, що перевірка фактів грубого порушення службовими особами прокуратури області вимог ст. ст. 9, 36, 40, 219 КПК України не проводилась, причини відмови у розгляді звернення від 10.01.2020 не надані. З огляду на викладене, позивач наполягає на порушенні відповідачем-1 ст. 40 Конституції України, п. 5 розділу II, п.п. 8, 10, 11 розділу V Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України. Водночас, ОСОБА_1 стверджує про завдання їй моральної шкоди, яка полягає у психічному напруженні у зв`язку з незаконною відмовою у наданні відповіді на звернення, розчаруванні в діяльності уповноважених посадових осіб органів державної влади, та додатковому емоційному навантаженні, викликаному упередженим, формальним та зверхнім ставленням до позивача, як матері малолітньої дитини, умисним приниженням її, як громадянки України. Посилаючись на зазначене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Херсонської місцевої прокуратури, прокуратури Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не звернув увагу, що прокуратурою протиправно відмовлено у розгляді звернень листами за підписом не уповноваженої особи - першого заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури О. Кравченка та повідомлено, що позивач не є стороною у кримінальному провадженні, відтак не можете отримувати інформацію у ньому та оскаржувати прийняті процесуальні рішення, при цьому протиправно інформував ОСОБА_1 про можливість оскарження дій або бездіяльності слідчого або прокурора в порядку, передбаченому ст.ст. 303-307 КПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2020 Херсонською місцевою прокуратурою за вх. № 981-20 зареєстроване звернення ОСОБА_1 від 10.01.2020, в якому заявниця просить: "… повідомити про причини, з яких умисно затягується досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003495, враховуючи те, що слідству відомі всі особи, які із застосуванням насильства та з погрозою застосування насильства, всупереч рішенню Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2018 незаконно проникли до житла гр. ОСОБА_4 . Вжити заходів щодо службових осіб, які умисно затягують досудове розслідування, провести службову перевірку і притягнути службових осіб до встановленої законом відповідальності."

24.01.2020 перший заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури Кравченко О. надав ОСОБА_1 відповідь за № 35-111вих-20, наступного змісту:

"Херсонською місцевою прокуратурою розглянуто Ваше звернення, яке зареєстроване 20.01.2020 за вх. № 981-20, щодо неналежного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та з інших питань.

Встановлено, що СВ Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003495 за ст. 356 Кримінального кодексу України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що Ви не являєтеся стороною у кримінальному провадженні, тому не можете отримувати інформацію у ньому та оскаржувати прийняті процесуальні рішення.

Крім цього інформую, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування оскаржуються у випадках та порядку, передбачених ст.ст. 303-307 КПК Україну, до суду."

20.02.2020 Херсонською місцевою прокуратурою за вх. № 3834-20 зареєстроване повторне звернення ОСОБА_1 від 14.02.2020, в якому заявниця просить: "… повідомити про причини з яких умисно затягується досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003495, враховуючи те, що слідству відомі всі особи, які із застосуванням насильства та з погрозою застосування насильства, всупереч рішенню Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2018 р. незаконного проникли до житла гр. ОСОБА_4 . Повідомити прізвище процесуального керівника у кримінальному провадженні. Повідомити, з яких причин не розглянуто звернення від 10 січня 2020 року. Вжити заходів щодо службових осіб, які умисно затягують досудове розслідування, провести службову перевірку і притягнути службових осіб до встановленої законом відповідальності."

28.02.2020 перший заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури Кравченко О. надав ОСОБА_1 відповідь № 35-2869вих-20, наступного змісту:

"Херсонською місцевою прокуратурою розглянуто Ваше звернення, яке ареєстроване 20.02.2020 за вх. № 3834-20, щодо неналежного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та з інших питань.

Відповідно до змісту заяви встановлено, що вона є аналогічною до заяви від 10.01.2020, відповідь на яку Вам надано 24.01.2020 за № 35-1115вих-20.

Разом з цим встановлено, що СВ Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003495 за ст. 356 Кримінального кодексу України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що Ви не являєтеся стороною у кримінальному провадженні, тому не можете отримувати інформацію у ньому та оскаржувати прийняті процесуальні рішення.

Крім цього інформую, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування оскаржується у випадках та порядку, передбачених ст.ст. 303-307 КПК України, до суду."

Не погоджується із законністю розгляду Херсонською місцевою прокуратурою звернень, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних, виходив з того, що Херсонською місцевою прокуратурою були надані роз`яснення на звернення позивачки, протиправність вчинених дій щодо розгляду звернень не встановлено, а тому прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян", регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» №393/96-ВР від 02.10.1996р., громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.1, ч.3 ст.3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст.15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За загальним правилом, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст. 20 Закону №393/96-ВР)

З аналізу вказаних правових норм у їх сукупності слідує, що особа, яка звернулася до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, заявами у порядку Закону України «Про звернення громадян» в будь-якому випадку має отримати відповідь на своє звернення.

Порядок розгляду звернень громадян, запитів і звернень народних депутатів України, комітетів Верховної Ради України, депутатів місцевих рад, строки їх розгляду, а також основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян у Генеральній прокуратурі України, у тому числі у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, регіональних, місцевих та військових прокуратурах визначений Інструкцією про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 20.12.2017 № 357 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2018 за №65/31517 (далі - Інструкція № 357).

За приписами п. 2 Розділу І Інструкції №357 цю Інструкцію розроблено, зокрема, відповідно до статті 40 Конституції України, Законів України "Про прокуратуру", "Про звернення громадян", інших нормативно-правових актів з питань звернень громадян.

Інструкція №357 визначає порядок розгляду звернень громадян, запитів і звернень народних депутатів України, комітетів Верховної Ради України, депутатів місцевих рад (далі - звернення і запити), строки їх розгляду, а також основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян у Генеральній прокуратурі України, у тому числі у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, регіональних, місцевих та військових прокуратурах (далі - органи прокуратури) (пункт 1 розділу І Інструкції №357).

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції №357 усі звернення та запити, що надійшли до органів прокуратури, підлягають попередньому розгляду. Попередній розгляд передбачає ознайомлення зі змістом звернень та запитів, перевірку правильності оформлення та належності порушених у них питань до компетенції прокуратури.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції №357 за результатами попереднього розгляду щодо кожного звернення і запиту, визначеними у пункті 9 цього розділу, особами у межах повноважень приймається одне з таких рішень: передання для розгляду керівнику органу прокуратури або його заступнику відповідно до розподілу обов`язків; передання для розгляду відповідному структурному підрозділу Генеральної прокуратури України або регіональної чи місцевої прокуратури, прокурору органу прокуратури; направлення за територіальністю та/або належністю; повернення заявнику з наданням відповідних роз`яснень; залишення без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до пункту 7 розділу V Інструкції №357 за результатами розгляду звернень приймається одне з таких рішень: задоволено - наведені у зверненні доводи визнано обґрунтованими і за результатами вжито заходів до поновлення прав і законних інтересів заявника (прийнято відповідне процесуальне рішення за результатами вирішення скарги на дії, рішення слідчого або прокурора; пред`явлено позов; здійснено вступ у справу, порушену за позовами інших осіб; внесено апеляційну, касаційну скарги або заяву про перегляд судового рішення; надано письмову вказівку відповідно до статті 26 Закону України "Про прокуратуру"); відмовлено у задоволенні (відхилено) - вимоги заявника, викладені у зверненні, визнано необґрунтованими; роз`яснено - надано роз`яснення щодо компетенції органів прокуратури, вимог законодавства.

Згідно з пунктом 8 розділу V Інструкції №357 звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі порушені у ньому питання, заявнику надано відповідь.

Відповідно до пункту 9 розділу V Інструкції №357 відповідь за результатами вирішення звернення надається тим органом прокуратури, якому його надіслано і до компетенції якого належить вирішення порушених у ньому питань.

Після закінчення перевірки наведених у зверненні питань заявнику за бажанням у приміщенні прокуратури надається можливість ознайомитися з матеріалами перевірки за його зверненням до органів прокуратури, якщо це не суперечить законодавству України та законним інтересам інших осіб (п. 19 розділу V Інструкції №357 ).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач листами від 24.01.2020 № 35-1115 вих-20 та 28.02.2020 № 35-2869 вих-20 двічі надав роз`яснення про те, що позивач не може отримувати інформацію у кримінальному провадженні № 0003495 та оскаржувати прийняті у межах даного провадження процесуальні рішення, оскільки у неї відсутній належний процесуальний статус, а відтак, і відсутні будь-які процесуальні права та обов`язки у межах кримінального провадження № 0003495, а тому не розглянув скаргу по суті.

Апелянт зазначає, що оскільки вона не є учасником кримінального провадження, отже звернення від 17.03.2020 року підлягає розгляду згідно п. 5 розд. ІІ Інструкції № 357. Водночас, прокуратурою області на її звернення обґрунтованої відповіді не надано, чим грубо порушено законні права та інтереси позивачки.

Водночас, колегія суддів вважає такі доводи помилковими та зазначає, що надане позивачу роз`яснення з посиланням на процесуальні норми та одночасним роз`ясненням відсутності у позивачки належного процесуального статусу, оскільки позивачка не є стороною у кримінальному провадженні відповідно до пункту 7 розділу V Інструкції №357 є однією із форм результатів розгляду звернення по суті.

Отже, відповідачем звернення позивача було розглянуто у строк, та надано обґрунтовано відповідь з відповідним роз`ясненням.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для визнання протиправною бездіяльності прокуратури не вбачається.

При цьому, колегія суддів зазначає, що фактично, позивач не погоджується із наданим роз`ясненням за результатом розгляду звернення, однак це не спростовує правомірності дій відповідача.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є саме пасивна поведінка відповідного суб`єкта, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та (або) іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах щодо розгляду звернення позивача відсутня протиправна бездіяльність відповідача, оскільки листи відповідача від 24.01.2020 № 35-1115 вих-20 та 28.02.2020 № 35-2869 вих-20 є належною реакцією на звернення позивача.

Щодо доводів апелянта, що листи підписано першим заступником керівника Херсонської місцевої прокуратури О. Кравченко, тобто не уповноваженою особою, то колегія не приймає до уваги такі доводи та зазначає, що приписи Закону № 393/96-ВР не передбачають такої вимоги до рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги, як його підписання безпосередньо керівником відповідного органу.

Щодо твердження апелянта про протиправність інформування відповідачем у листах-відповідях від 24.01.2020 та 28.02.2020 про можливості оскарження дій або бездіяльності слідчого або прокурора в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, то колегія суддів також не приймає їх до уваги, оскільки у випадку, якщо позивач вважає, що бездіяльність слідчого або прокурора порушує її права чи законні інтереси під час досудового розслідування кримінального провадження, вона може звернутися до суду із скаргою для встановлення в діях даних осіб факту порушення прав заявника, що вірно зазначено судом першої інстанції.

Посилання апелянта на висновки викладені в постановах Верховного Суду у справах 802/1335/17-а та 815/3591/17, колегія суддів вважає помилковими, оскільки зазначені справи мають різні спірні правовідносини та обставини справи не є тотожними.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, в обґрунтування апеляційної скарги покладено доводи, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відтак, на підставі ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 30 вересня 2020 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова