Справа № 140/7353/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7353/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Волинській області (далі -ТУ ДСА у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій, які полягають у невидачі довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із врахуванням визначень, що містяться в наказі Ковельського міськрайонного суду від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 », а саме виходячи з посадового окладу судді та стажу 27 років 11 місяців 21 день, що дає право на встановлення щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 60 % посадового окладу судді та її встановлення, та зобов`язання надати довідку про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із врахуванням встановленого в наказі Ковельського міськрайонного суду від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 », виходячи з посадового окладу судді та стаж 27 років 11 місяців 21 день, та встановлення щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 60 % посадового окладу судді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 21.12.1992 по 12.01.2017 позивач працювала суддею Ковельського районного суду та Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.12.2016 позивач була звільнена у відставку у звязку із поданням заяви про відставку, а згідно наказу від 12.01.2017 №3/02-04 її відраховано зі штату Ковельського міськрайонного суду.

На підставі подання від 13.01.2017, поданим Ковельським міськрайонним судом до Ковельського об`єднаного управління ПФУ, позивачу було призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88 % грошового утримання судді на відповідній посаді, виходячи із стажу її роботи 24 роки 3 місяці 21 день, з огляду на посадовий оклад і 50 % доплати за вислугу років. Вважає, що до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, безпідставно не було включено період роботи позивача на посаді стажиста судді Ковельського районного народного суду, Ковельського міського народного суду, а також половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

В подальшому, зокрема на підставі заяви позивача, наказом голови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 » було встановлено, що стаж роботи, який дає право на встановлення щомісячної доплати за вислугу років позивача визначено 27 років 11 місяців 21 день, що відповідає щомісячній доплаті за вислугу років у розмірі 60 % посадового окладу судді, де було включено спірні періоди.

На заяву позивача щодо надання довідки про розмір щомісячної грошової винагороди для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням наказу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2020 №1/03.06, відповідач надіслав довідку від 07.04.2020 № 412, з якої вбачається, що до неї включено доплату за вислугу років у розмірі 50 % та не враховано нового розрахунку, наявного спеціального стажу та встановленого нового розміру доплати за вислугу років у розмірі 60 %.

Позивач вважає дії відповідача, які полягають у не видачі довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до наказу Ковельського міськрайонного суду від 17.03.2020 №1/03.06, протиправними, оскільки внаслідок таких дій позивач позбавлена можливості провести перерахунок належного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у збільшеному розмірі за рахунок встановлення 60 % доплати за вислугу років.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що наказом Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 » позивачу зараховано до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі та період роботи на посаді стажиста Ковельського районного та Ковельського міського суду. В подальшому листом відповідача від 25.11.2019 даний наказ було повернуто без виконання як такий, що не відповідає нормам чинного законодавства. Вказує на те, що посада стажиста суду, яку позивач займала, не передбачала пільг, які б прирівнювались до стажу на посаду судді. Крім того, стаж зазначеної посади не враховувався й до стажу судді, який дає право на відставку. Щодо зарахування до вислуги років та стажу роботи на посаді судді половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі відповідач зазначає, що відповідно до положень Закону України « Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, постанови Кабінету міністрів України від 03.05.1994 № 283, не передбачалося зарахування до вищевказаного стажу період навчання, а тому відсутні підстави для його зарахування. Вважає, що даний адміністративний позов нe підлягає задоволенню.

У відповіді на відзив позивач вказує на те, що доводи відповідача не спростовують законності та обґрунтованості позовних вимог, відтак вони підлягають до задоволення.

У заперечення відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.09.1986 по 30.06.1990 навчалася в Харківському юридичному інституті, з 01.08.1990 по 03.06.1991 1992 була зарахована стажистом Ковельського міського народного суду, з 03.06.1991 по 16.03.1992 переведена на посаду стажиста Ковельського районного народного суду, з 16.03.1992 по 01.06.1992 переведена на посаду стажиста Ковельського міського народного суду, з 01.06.1992 по 01.09.1992 працювала на посаді виконуючого обовязки консультанта по кадрах, головного спеціаліста управління юстиції Волинського облвиконкому, з 01.09.1992 по 21.12.1992 переведена на посаду стажиста Ковельського районного суду.

З 21.12.1992 по 12.01.2017 позивач працювала суддею Ковельського районного суду та Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

На підставі рішення Вищої ради юстиції від 26.12.2016 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області» наказом голови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.01.2017 №3/02-04 позивача з 12.01.2017 відраховано зі штату Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Як вбачається з матерілів справи, 13.01.2017 Ковельським міськрайонним судом Волинської області було підготовлено та направлено до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Згідно розрахунку стажу, що дає право на доплату за вислугу років, підготовленого Ковельським міськрайонним судом Волинської області, до стажу ОСОБА_1 було включено стаж роботи на посаді виконуючого обовязки консультанта по кадрах, головного спеціаліста управління юстиції Волинського облвиконкому - 02 місяці 30 днів та стаж роботи на посаді судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області - 24 роки 21 день, станом на 12.01.2017 вислуга років на посаді судді становить 24 роки 03 місяці 21 день, розмір щомісячної доплати за вислугу років становить 50 відсотків посадового окладу.

На даний час ОСОБА_1 є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання.

24.02.2020 позивач звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із заявою про здійснення нового розрахунку стажу із включенням стажу роботи на посаді стажиста судді Ковельського міського народного суду та Ковельського районного народного суду з 01.08.1990 по 01.06.1992 та з 01.09.1992 по 21.12.1992 і половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

17.03.2020 головою Ковельського міськрайонного суду Волинської області прийнято наказ №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 », відповідно до якого встановлено, що стаж роботи, який дає право на встановлення щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 станом на 17.03.2020 становить 27 років 11 місяців 21 день, що відповідає щомісячній доплаті за вислугу років у розмірі 60 відсотків посадового окладу. При цьому, з нового розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вбачається що до стажу позивача було також враховано половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі (навчання у Харківському юридичному інституті) - 01 рік 11 місяців та стаж роботи на посаді стажиста Ковельського міського народного суду та Ковельського районного народного суду.

02.04.2020 позивач звернулася до ТУ ДСА у Волинській області із заявою, в якій просила надати довідку про розмір щомісячної грошової винагороди для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області, який працює на відповідній посаді станом на 01.01.2020, відповідно до наказу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 ».

Листом від 07.04.2020 відповідач направив позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2020, також повідомив, що листом повідомлено Ковельський міськрайонний суд Волинської області, що наказ від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 » не відповідає нормам чинного законодавства.

У довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 07.04.2020 № 412 зазначено, що станом на 01.01.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 47295,00 грн., у тому числі посадовий оклад 31530,00 грн., доплата за вислугу років 50 відсотків посадового окладу - 15765,00 грн.

Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що відповідач у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2020 не врахував наказ Ковельського міськрайонного суду від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 » в частині наявного спеціального стажу та встановленого нового розміру доплати за вислугу років у розмірі 60 %.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII визнaчaє opгaнiзaцiю cyдoвoї влaди та здiйcнeння пpaвоcyддя в Укpaїнi, що функціонує нa засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Станом на час призначення позивача на посаду судді діяв Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992, який набрав чинності 10.02.1993 і втратив чинність 01.01.2012 згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010.

3гідно з частинами першою, четвертою, шостою статті 44 3акону України «Про статус суддів» №2862- ХІІ заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за, кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, a також інших працівників, яким законом передбачені тaкi ж пільги.

У свою чергу, з 30.07.2010 року набув чинності 3акон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI (бyлa ввeдeнa в дiю з 01.01.2012) cyддям виплaчyєтьcя щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

3гідно зі статтею 131 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього CPCP та республік, що входили до його складу.

Водночас, пунктом 11 Розділу XII «Прикінцеві положення» 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI пepeдбaчeнo, що судді, пpизнaчeнi чи oбpaнi на посаду до набрання чинності цим 3аконом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим 3аконом.

3аконом України «Про забезпечення права на справедливий суд» №192-VIII від 12.02.2015, який набрав чинності 25.03.2015, 3акон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI викладено у новій редакції. Відповідно до частини п`ятої статті 133 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону №192-VIII) cyддям виплaчyєтьcя щoмicячнa дoплaтa зa вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

3 30 .09.2016 набув чинності 3акон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016.

Згідно з частиною другою статті 135 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII суддівська винагорода виплaчyєтьcя cyддi з дня зapaxyвaння його до штaтy відповідного суду, якщо інше не встановлено цим 3аконом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до частини п`ятою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIIIддям виплaчyєтьcя щoмicячнa дoплaтa за виcлyгy років y poзмipi: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Так, матеріалами справи підтверджено, що наказом голови Ковельського міськрайонного суд Волинської області від 10.09.2012 №19/02-04 «Про збільшення розміру щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 » було встановлено судді Ковельського міськрайонного суд Волинської області ОСОБА_1 з 21.09.2012 щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 50 % посадового окладу (необхідний стаж становить більше 20 років).

В подальшому, наказом голови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 » встановлено, що стаж роботи, який дає право на встановлення щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 станом на 17.03.2020 становить 27 років 11 місяців 21 день, що відповідає щомісячній доплаті за вислугу років у розмірі 60 % посадового окладу. Визнано таким, що втратив чинність з 17.03.2020 наказ голови суду від 10.09.2012 №19/02-04 «Про збільшення розміру щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 ». В наказі №1/03.06 від 17.03.2020 року та розрахунку до нього також було включено до стажу судді за вислугу років період: половину навчання у Харківському юридичному інституті (1 рік 11 місяців); стажиста Ковельського міськрайонного суду Волинської області (5 місяців 11 днів); стажиста Ковельського міськрайонного суду Волинської області (9 місяців 14 днів); стажиста Ковельського міськрайонного суду Волинської області (5 місяців 17 днів); виконуюча обов`язки консультанта по кадрах, головного спеціаліста управління юстиції Волинського облвиконкому (2 місяці 30 днів); стажиста Ковельського міськрайонного суду Волинської області (3 місяці 21 день).

Суд звертає увагу на те, що статтею 137 3акону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього CPCP та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Пунктом 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII (в peдaкцiї Закону України №1798-VIII вiд 21.12.2016) визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Виходячи з дати призначення ОСОБА_1 на посаду судді, на неї розповсюджувалася дія частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів», яка передбачала можливість зарахування до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років, також часу роботи на попередніх посадах, зокрема на посадах інших працівників, яким законом були передбачені такі пільги.

Обчислення стажу державної служби на момент виникнення спірних правовідносин здійснювалось відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993, Порядку обчислення стажу державної служби, що затверджений постановою KMY від 03.05.1994 №283.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Статтею 2 цього ж 3акону визначено, що посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, прокуратури, a також в державних органах колишніх УPCP та інших республік, a також колишнього CPCP згідно з додатком, зокрема, у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Пунктом 3 Порядку № 283 було передбачено, що до стажу державної служби включається також робота на посадах службовців в органах, зазначених у пункту 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

3гідно з пунктом 4 Порядку № 283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чиннoгo законодавства підтверджують стаж poбoти.

Статтею 67 Закону УРСР «Про судоустрій» від 05.06.1981 № 2022-Х Х (в редакції, чинній на момент перебування позивача на посаді стажиста) було передбачено, що структура і штатна чисельність апарату районного (міського) народного суду затверджуються начальником відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Ради народних депутатів у межах штатної чисельності і фонду заробітної плати, встановлених Міністром юстиції Української PCP.

Тобто, організаційне керівництво (в тому числі і питання кадрового забезпечення) районними (міськими) народними судами у розглядуваний період із 01.08.1990 по 21.12.1992 здійснювалося відповідними відділами юстиції виконавчого комітету відповідних обласних Рад народних депутатів.

Судом встановлено, що позивач у період з 01.08.1990 по 01.06.1992 та з 01.09.1992 по 21.12.1992 була зарахована стажистом Ковельського міського народного суду, Ковельського районного народного суду, з посадовим окладом згідно штатного розпису (75% ставки судді), згідно наказу начальника управління юстиції у Волинського облвиконкому від 31.07.1990 №110.

Питання проходження стажування випускниками вищих навчальних закладів в цей період регулювалися такими законодавчими актами колишнього Союзу PCP та УРСР, як: Постанова ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР від 18.07.1972 №535 «Про заходи щодо подальшого удосконалення вищої освіти в країні», Положенням про стажування молодих спеціалістів, які закінчили вищі учбові заклади, затвердженим Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати, Всесоюзною Центральною Радою Професіональних Союзів, Міністерством Вищої та середньої освіти СРСР від 25.06.1973.

Так, в п.п.4.2 п.10 зазначеної вище Постанови №535 від 18.07.1972 було визначено, що випускники вищих навчальних закладів для набуття необхідних практичних навичок проходять за місцем розподілення на підприємствах і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов`язки і отримують заробітну платню відповідно штатного розкладу. Загальне керівництво стажуванням покладається на галузеві міністерства і відомства, в веденні яких перебувають ці підприємства, організації та установи.

Відповідно до п.1 Положення про стажування молодих спеціалістів, які закінчили вищі учбові заклади, затвердженого Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзною Центральною Радою Професіональних Союзів, Міністерством Вищої та середньої освіти СРСР від 25.06.1973 також передбачалось, що молоді спеціалісти, які закінчили вищи навчальні заклади, проходять за місцем розподілення на підприємствах, в організаціях і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов`язки і отримують заробітну плату згідно штатного розкладу.

Пунктами 5, 15 цього Положення передбачалось, що час стажування зараховується в трирічний строк роботи молодого спеціаліста за місцем розподілу. Під час стажування молодий спеціаліст: користується всіма правами і пільгами, встановленими для працівників цього підприємства (організації, закладу) які обіймають аналогічну посаду; несе обов`язки, покладені на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку; виконує функціональні обов`язки щодо займаної посади, визначеними відповідними інструкціями і положеннями, з урахуванням індивідуального плану.

Таким чином, в період роботи з 01.08.1990 по 21.12.1992 на посаді стажиста судді Ковельського міського народного суду, Ковельського районного народного суду позивач перебувала у штаті управління юстиції у Волинського облвиконкому, виконувала обов`язки консультанта і головного спеціаліста в кадрах та була спеціалістом цього управління юстиції, заробітна плата на вказану посаду фінансувалася з державного бюджету. Тому суд вважає обгрунтованими доводи позивача, що вказаний період роботи повинен зараховуватись до стажу державної служби, як спеціалісту управління юстиції із необхідною юридичною освітою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.11.2018 у справі № 819/1550/16, яку суд в силу ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховує при розгляді даної справи.

Як зазначалось вище, наказом голови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 » встановлено, що стаж роботи, який дає право на встановлення щомісячної доплати за вислугу років, ОСОБА_1 станом на 17.03.2020 становить 27 років 11 місяців 21 день, що відповідає щомісячній доплаті за вислугу років у розмірі 60 % посадового окладу.

Суд звертає увагу на те, що правомірність наказу голови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 » не є предметом розгляду даної справи.

Що стосується вимоги до відповідача про зарахування позивачці періоду половини навчання (1 рік 11 місяців) у Харківському юридичному інституті до стажу роботи, що дає право на включення його до розміру стажу за вислугу років, то в цій частині вимога до задоволення не підлягає, оскільки цей період не відноситься до перебування особи на будь-яких посадах і не був передбачений нормами законодавства як на час призначення на посаду судді так і на час звільнення у відставку. Хоча, на переконання суду, вірним є включення позивачці вищевказаного періоду половини стаціонарного навчання до стажу, що дає право на відставку, оскільки грунтується на вимогах законодавства.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом включення до розміру стажу роботи за вислугу років, крім періоду перебування позивача на посадах судді, також періодів стажиста судді та працівника управління юстиції, що в загальному становить 26 років 3 місяці 14 днів і передбачає щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 60% посадового окладу судді.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач у даній справі не довів правомірності дій, які полягають у не видачі позивачу довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із врахуванням визначень, що містяться в наказі Ковельського міськрайонного суду від 17.03.2020 №1/03.06 «Про здійснення перерахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 », а саме виходячи з посадового окладу судді, стаж якого становить 26 років 3 місяці 24 дні, що дає право на встановлення щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 60 % посадового окладу судді, відтак позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області, щодо невидачі ОСОБА_1 довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з доплати за вислугу років 26 років 3 місяці 24 дні, що дає право на встановлення щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 60 % посадового окладу судді.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з доплати за вислугу років 26 років 3 місяці 24 дні, з зазначенням у графі доплата за вислугу років, щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 60 % посадового окладу судді.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця С. Левчанівської, 1, ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич