Справа № 1.380.2019.006268
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006268
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача за первісним позовом Кузів О.М.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (позивач) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської міської ради про демонтаж тимчасової споруди та зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (79012, м. Львів, пр. Червоної Калини, 66; ідентифікаційний код 25258931) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з вимогою: зобов`язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 здійснити демонтаж тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 28.11.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

17.12.2019 за вх. № 48331 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

17.12.2019 відповідач пред`явив зустрічний позов до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправними та скасувати розпорядження від 18.09.2018 № 537 "Про демонтаж тимчасової споруди по АДРЕСА_2 ".

19.12.2019 суд ухвалив прийняти зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 1.380.2019.006268 за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди. Вимоги за зустрічним позовом об`єднав в одне провадження з первісним позовом. Підготовче засідання призначив на 09.01.2019 об 11:30 год.

08.01.2020 за вх. № 1023 від представника позивача за первісним позовом на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

09.01.2020 суд ухвалою витребував у Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок,1) копії заяв фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 07.03.2018, яка зареєстрована в Львівській міській раді за № 3-ФОП -21795/АП-С-24 та від 12.06.2018, яка зареєстрована за № 3-ФОП-53939-3 (3-Ц-53933-3-2401), а також додатків, які були долучені до цих заяв і матеріалів щодо їх розгляду.

06.02.2020 зв вх. № 12718 від третьої особи надійшли заперечення на позовну заяву.

06.03.2020 за вх. № 12718 відповідачем за зустрічним позовом подано суду відзив на позову заяву.

06.03.2020 за вх. № 12972 позивачем за зустрічним позовом подано відповідь на відзив.

10.03.2020 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у тимчасовій споруді за адресою: АДРЕСА_2 , без паспорта прив`язки для продовження підприємницької діяльності, і при тому що його було повідомлено розпорядженням від 18.09.2018 про необхідність демонтажу споруди в термін до 14.10.2018. І оскільки, у відповідача відсутні дозвільні документи, тимчасова споруда є такою, що встановлена самовільно. Головою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради було видано розпорядження, згідно з яким рекомендовано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 добровільно, за власний кошт демонтувати тимчасову споруду, однак воно залишається не виконаним, що підтверджується актом комісійного обстеження - вказана тимчасова споруда не демонтована.

Відповідач 17.12.2019 за вх. № 48332 подав зустрічний позов. Зазначає, що він уже тривалий час розміщує спірну споруду (павільйон) і провадить підприємницьку діяльність. Наголошує, що влаштування та розміщення даного об`єкта було здійснено відповідно до чинних нормативно-правових актів. Підкреслює, що ним було зібрано всі необхідні документи для продовження строку розміщення тимчасової споруди, однак, за його зверненням від 07.03.2018 до Львівської міської ради та 12.06.2018 до Центру надання адміністративних послуг не прийнято кінцевого рішення з даного питання, натомість необгрунтовано вирішено розпорядженням Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради демонтувати його торговий павільйон. Просить визнати протиправними та скасувати розпорядження від 18.09.2018 № 537 "Про демонтаж тимчасової споруди по АДРЕСА_2 .

Третя особа 06.03.2020 за вх. № 12711 подала відзив на позовну заяву. Зазначила, що паспорт прив`язки тимчасової споруди фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 був дійсний до 2013 року та договір оренди земельної ділянки до 2016 року. Водночас зауважує, що ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2016 року за № 1384 було вилучено з Положення розділ 4 про "Порядок продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки" (що регулював порядок продовження договору оренди земельної ділянки для подальшого розміщення тимчасової споруди), відтак з 26.12.2016 договори оренди земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд не укладаються та не продовжуються. З огляду на наведене вбачається, що на час прийняття районною адміністрацією оскаржуваного розпорядження у відповідача не було жодного дозвільного документу на розміщення тимчасової споруди, крім того строк розміщення такої за адресою АДРЕСА_2 був припинений 17.05.2018 року ухвалою Львівської міської ради. Враховуючи наведене та повноваження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, яка вправі вживати належні заходи щодо звернення з позовною заявою до суду про демонтаж тимчасової споруди, третя особа підтримує первісну позовну заяву в повному обсязі та просить суд задоволити позовні вимоги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди за адресою АДРЕСА_2 в повному обсязі, водночас у зустрічному позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження адміністрації від 18.09.2018 року за № 537 третя особа просить відмовити в повному обсязі.

За клопотаннями сторін розгляд судового засідання неодноразово відкладався, про що свідчать клопотання позивача про відкладення розгляду справи від 27.03.2020 за вх. № 17060, 27.03.2020 за № 17104, 22.04.2020 за № 20836, 23.04.2020 за вх. № 3036 ел., 18.05.2020 за № 24744, 03.06.2020 за вх. № 27894, 26.06.2020 за вх. № 32082, 20.07.2020 за вх. № 35672 у зв`язку із запровадженням на території України карантину з метою не поширення COVID-19.

04.09.2020 за вх. № 44198 позивачем за зустрічним позовом подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з карантином.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони позивача за зустрічним позовом не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Окрім того, підготовче провадження у справі закрито і призначено судовий розгляд, всі наявні докази позивачем долучено до матеріалів справи під час підготовчого засідання.

Суд зауважує, що рекомендація Ради суддів України (лист від 16.03.2020 №9-рс-186/20) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.

При цьому, на період вжитих Урядом України карантинних заходів Львівським окружним адміністративним судом забезпечено доступ учасників справи до суду, в тому числі і шляхом надіслання та приймання процесуальних документів пов`язаних з розглядом справи (в тому числі і письмових пояснень, доказів тощо) засобами електронного зв`язку, про що повідомлено на офіційному сайті суду.

Також, суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача за зустрічним позовом (його представників). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо останнім не заявлено.

В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Додатково суд враховує, що відповідно до частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Слід звернути увагу, що розгляд даної справи неодноразово відкладався, а його подальше відкладення призведе до порушення розумних строків розгляду справи судом.

Крім цього, з 11.05.2020 Кабінетом Міністрів України оголошено пом`якшення карантинних заходів.

З огляду на приведені обставини справи, колегія суддів вважає, що чергове відкладення розгляду справи є необґрунтованим та таким, що призводить до свідомого затягування учасниками розгляду справи, порушення права на доступ до суду, правової невизначеності судового рішення, ухваленого судом першої інстанції та порушення судом процесуальних норм щодо розумних строків розгляду позову. За наведених обставин, суд відмовляє відповідачу за первісним позовом( позивачу за зустрічним позовом) у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд ухвали здійснювати розгляд справи на підставі зібраних доказів.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

29.11.2010 Львівська міська рада передала фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на підставі договору оренди в оренду земельну ділянку площею 0,0060 га за кадастровим номером : 07:004:0031 по АДРЕСА_2 для обслуговування малої архітектурної форми, як на той час називалися тимчасові споруди, строком на два роки. Позивачем встановлено споруду для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до Додаткової угоди від 22 лютого 2013 року до договору оренди землі від 29 листопада 2010 року, строк дії даного договору було встановлено до 15 грудня 2013 року .

22 квітня 2013 року Управлінням архітектури був виданий паспорт прив`язки тимчасової споруди по АДРЕСА_2 .

Відповідно до Додаткової угоди від 30 липня 2015 року до договору оренди землі від 29 листопада 2010 року строк дії даного договору було встановлено до 30 грудня 2016 року.

Термін дії договору оренди земельної ділянки у відповідача закінчився 30.12.2016.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 1568 від 02 березня 2017 року, термін здійснення підприємницької діяльності в тимчасових спорудах, що розміщені на території м. Львова продовжено до 31.05.2018 року, згідно з додатком № 1, в якому зазначена спірна тимчасова споруда.

Ухвалою Львівської міської ради за № 3417 від 17.05.2018 року «Про внесення змін до ухвал міської ради від 02.03.2017 № 1568, від 27.04.2017 № 1888 та від 26.10.2017 № 2526» було встановлено, зокрема « 1. Внести зміни до ухвали міської ради від 02.03.2017 №1568 "Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова": 1.1. Викласти пункт 1 у новій редакції:

"1. Продовжити термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, які розміщені на території м. Львова до 31.12.2019 згідно з додатком 1, крім тимчасових споруд, зазначених у пунктах 88, 103, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150 переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Галицькому районі м. Львова, тимчасових споруд, зазначених у пунктах 27, 42, 46, 54, 105, 114, 131, 200, 255, 271, 274, 275, 276 переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Залізничному районі м. Львова, тимчасових споруд, зазначених у пунктах 1, 29, 32, 62, 76, 99, 163 переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Личаківському районі м. Львова, тимчасових споруд, зазначених у пунктах 14, 103, 105, 107, 138, 140, 178, 184, 185, 230, 322, 324, 326, 329 переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м. Львова ». У перелік для продовження здійснення підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 не включено тимчасову спору у якій здійснював діяльність ФОП ОСОБА_1 .

27.07.2018 уповноваженими особами відповідача складено акт комісійного обстеження.

Листом №34-вих-6603 від 01 серпня 2018 року районна адміністрація повідомила фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про виявлення факту самочинно встановленої тимчасової споруди торгівельного призначення на АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що вона вилучена з переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, відповідно до ухвали Львівської міської ради від 17 травня 2018 року № 3417 "Про несення змін до ухвал міської ради від 02.03.2017 №1568, від 27.04.2017 №1888 та від 26.10.2017 №2526".

23 серпня 2018 року інженером комунального підприємства "Адміністративно - технічне управління" складено протокол №1-0796 про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 самочинно встановив тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП. Протокол складено за участю фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у протоколі.

11 жовтня 2018 року адміністративною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за самочинне встановлення тимчасової споруди на АДРЕСА_2 , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., що підтверджується постановою №269, і яка в силу ст.298 КУпАП є обов`язковою для виконання.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 18 вересня 2018 року №537 "Про демонтаж тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 " фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано можливість в добровільному порядку забезпечити демонтаж тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 в термін до 14.10.2018

16 жовтня 2018 представниками Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради після проведеного обстеження встановлено, що спірна тимчасова споруда не демонтована, а розпорядження від 18 вересня 2018 року №537 "Про демонтаж тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 " - не виконано. Дане обстеження зафіксовано у акті.

Ухвалою Львівської міської ради від 17.05.2018 №3417 спірна тимчасова споруда вилучена з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові.

Листом №4-2302-2107 від 02 листопада 2018 року управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, повідомило про те, що звернень від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 для продовження терміну дії договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасової споруди на АДРЕСА_2 не надходило.

У відповідь на звернення Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (25.10.2018 №4-34-2514) начальник управління архітектури та урбаністики листом від 13.11.2018р. №4-2401-1475 повідомив, що паспорт прив`язки розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 а фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 не видавався.

Ухвалою Львівської міської ради «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» від 02.03.2017 року за № 1568 , пунктом першим, був продовжений термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, що розміщені на території м. Львова, до 31.05.2018 згідно з додатком 1.

З огляду на зазначене, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась з позовом про демонтаж зазначеної споруди, оскільки встановлення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності допускається за наявності договору оренди та паспорта прив`язки тимчасової споруди, а в разі встановлення тимчасової споруди без дозвільних документів, остання підлягає демонтажу.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом, просить визнати протиправними та скасувати розпорядження, від 18.09.2018 № 537 "Про демонтаж тимчасової споруди по АДРЕСА_2 ".

Вважає, таке розпорядження протиправним, оскільки 07 березня 2018 року позивач (за зустрічним позовом) подав в Львівську міську раду заяву про продовження строку оренди земельної ділянки площею 0,0060 га та здійснення підприємницької діяльності в тимчасовій споруді за адресою - АДРЕСА_2 . Дана заява зареєстрована в Львівській міській раді за № 3-ФОП- 21795/АП-С-24 від 07.03.2018. До заяви було додано оригінали дозвільних документів в повному необхідному обсягу.

12 червня 2018 року ОСОБА_1 , через Центр надання адміністративних послуг м. Львова Львівської міської ради за реєстраційним номером 3-ФОП-53939-3 звернувся ще з одною заявою на ім`я Голови постійної комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища Львівської міської ради п. Телішевського І., в якій просив надати можливість здійснення підприємницької діяльності, поновивши в Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові павільйон, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,0060 га, який був виключений ухвалою Львівської міської ради № 3417 від 17.05.2018.

Згідно акта комісійного обстеження від 19.11.2019 вказана тимчасова споруда не демонтована.

При прийнятті рішення, суд керується такими правовими нормами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно із пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку.

До компетенції виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (підпункт 7 пункту «а» статті 30 Закону №280/97-ВР).

Згідно статті 31 цього ж Закону №280/97-ВР виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 за №280/97-ВР з наступними змінами та доповненнями акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Як передбачено ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3O38-VI від 17.02.2011 з наступними змінами та доповненнями тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди; встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки; відхилення від паспорта прив`язки тимчасової споруди не допускається, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу; розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється.

Аналогічні приписи закріплені і в Положенні про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженому ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 (далі - Положення).

Згідно з визначенням п. 1.3 цього Порядку самовільно встановлена тимчасова споруда - це тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорта прив`язки ТС.

Пунктом 2.1 цього ж Порядку визначено, що розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорта прив`язки, плану земельної ділянки та договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив`язки, та плану земельної ділянки або схемі прив`язки.

Згідно п. 3.14 Положення термін дії паспорта прив`язки тимчасової споруди встановлюється відповідно до терміну, зазначеного в ухвалі міської ради, з врахуванням містобудівної документації, державних норм та правил і Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Львова.

Відповідно до 5.5 Положення договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд укладається за умови відсутності заборгованості з орендної плати за попередніми договорами станом на дату укладення договорів на термін, визначений ухвалою міської ради.

Відтак, для встановлення правомірності розміщення тимчасової споруди необхідно з`ясувати наявність сукупності умов:

- ухвали Львівської міської ради, згідно з якою тимчасова споруда включена до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд як частина Програми комплексного благоустрою міста;

- чинного договору оренди земельної ділянки, необхідної для розміщення тимчасової споруди;

- дійсного паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

З наведеного, суд приходить до висновку, що тимчасова споруда вважається такою, що встановлена правомірно тільки у разі дотримання усіх трьох вищевказаних умов. І у випадку відсутності хоча б однієї з них тимчасову споруди слід вважати такою що встановлена самовільно.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

На об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів.

Питання щодо благоустрою, в тому числі і щодо здійснення демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд та порядку його проведення, відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Підставою для встановлення тимчасової споруди є отримання паспорта прив`язки тимчасової споруди на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на її розміщення, а також наявність належним чином укладеного договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 2а-72/12.

Ухвалою Львівської міської ради «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» від 02.03.2017 року за № 1568 , пунктом першим, був продовжений термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, що розміщені на території м. Львова, до 31.05.2018 згідно з додатком 1.

Під порядковим номером № 230 у додатку № 1 вказаної ухвали зазначався фізична особа - підприємець ОСОБА_1 .

Пунктом 5 такої ухвали встановлювався обов`язок суб`єктам підприємницької діяльності, переліченим у додатку 1, до 01.09.2017 укласти договори на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд, до 31.12.2017 привести всю необхідну документацію на розміщення тимчасових споруд відповідно до законодавства України та отримати паспорти прив`язки тимчасових споруд.

Як вбачається з листів Управління архітектури та урбаністики від 13.11.2018 за № 4- 2401-1475 та Управління комунальної власності від 02.11.2018 року за № 4-2302-2107 (що долучені до позовної заяви адміністрації) у встановлений Ухвалою термін позивач не привів необхідну документацію у відповідність до вимог Ухвали, що в подальшому стало підставою для не продовження строку розміщення тимчасової споруди позивачу.

Суд звертає увагу, що паспорт прив`язки тимчасової споруди фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 був дійсний до 2013 року (а.с.109 том І) та договір оренди земельної ділянки до 2016 року (а.с.108 том І).

Ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2016 року за № 1384 було вилучено з Положення розділ 4 про "Порядок продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки" (що регулював порядок продовження договору оренди земельної ділянки для подальшого розміщення тимчасової споруди), відтак з грудня 2016 року договори оренди земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд не укладаються та не продовжуються. Жодних інших чинних додаткових договорів суду не надано.

Як встановлено судом та сторонами не заперечується, відповідно ухвали Львівської міської ради від 17.05.2018 за № 3417 не продовжено термін здійснення підприємницької діяльності у вказаній тимчасовій споруді. Ухвалою Львівської міської ради за № 3417 від 17.05.2018 року «Про внесення змін до ухвал міської ради від 02.03.2017 № 1568, від 27.04.2017 № 1888 та від 26.10.2017 № 2526» було встановлено, зокрема « 1. Внести зміни до ухвали міської ради від 02.03.2017 №1568 "Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова": 1.1. Викласти пункт 1 у новій редакції: "1. Продовжити термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, які розміщені на території м. Львова до 31.12.2019 згідно з додатком 1, крім ..., тимчасових споруд, зазначених у пунктах 14, 103, 105, 107, 138, 140, 178, 184, 185, 230, 322, 324, 326, 329 переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м. Львова ,……».

Згідно переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м. Львова під порядковим номером 230 знаходиться фізична особа - підприємець ОСОБА_1 та адреса елементу благоустрою (а.с.70 том І).

При цьому фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , заперечує проти оскаржуваного розпорядження, однак не спростовує, що на момент винесення розпорядження не оперував усіма необхідними дозвільними документами.

У матеріалах справи наявна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , від 07.03.2018 до начальника управління регулювання забудови департаменту містобудування Львівської міської ради про надання можливості подальшого розміщення тимчасової споруди для укладення договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою по АДРЕСА_2 та заява від 12.06.2018 до голови постійної комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища.

Однак, суд зазначає, що відповідно до листа Управління архітектури і урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 04.11.2019 № 6728 зазначені заяви перебувають на розгляді.

Також суд критично ставиться до тверджень позивача за зустрічним позовом про те, що без належних правових підстав всупереч вимогам законодавства не розглядаються його звернення від 07.03.2018 до начальника управління регулювання забудови департаменту містобудування Львівської міської ради та від 12.06.2018 до голови постійної комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища щодо надання можливості подальшого розміщення тимчасової споруди для укладення договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою по АДРЕСА_2 , оскільки протиправність дій чи бездіяльності осіб до кого звертався фізична особа- підприємець ОСОБА_1 не є предметом розгляду даної справи.

На момент розгляду справи фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано доказів, які б підтверджували законність встановлення спірної тимчасової споруди та наявність повного пакету необхідних документів як на даний час так і на час винесення розпорядження від 18.09.2018.

І також, суд вважає за доцільно звернути увагу на те, що відповідно до ухвали Львівської міської ради від за № 3417 від 17.05.2018 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 02.03.2017 № 1568, від 27.04.2017 № 1888 та від 26.10.2017 № 2526» термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, які розміщені на території м. Львова до 31.12.2019 не продовжено. Дану ухвалу фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не оскаржував.

Судом встановлено, що незважаючи на те, що Сихівською районною адміністрацією прийнято 18.11.2018 розпорядження № 537 "Про демонтаж тимчасової споруди по АДРЕСА_2 " таке розпорядження не є рішенням про знесення, оскільки таким лише зобов`язано СПД ОСОБА_1 в добровільному порядку забезпечити демонтаж тимчасової споруди, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , у випадку невиконання демонтажу у добровільному порядку, відділу соціально-економічного розвитку надати документи у юридичний відділ для підготовки позову в суд з вимогою про примусове виконання демонтажу (п.5 Розпорядження).

Оскаржуване фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 розпорядження не містить обов`язкових приписів для позивача за зустрічним позовом, а має щодо них рекомендаційний характер, оскільки згідно п.1 вказаного розпорядження відповідач рекомендував СПД ОСОБА_1 в добровільному порядку забезпечити демонтаж тимчасової споруди, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 до 14.10.2018 .

Такої позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.07.2019 справі № 1.380.2019.000534.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та норм діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за зустрічним позовом задоволенню не підлягають, оскільки оскаржуваним розпорядженням жодних прав чи інтересів позивача за зустрічним позовом не порушено.

Водночас позовні вимоги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської міської ради про демонтаж тимчасової споруди за первісним позовом є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з п. 7.1.2 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд і підприємницької діяльності у м. Львові самовільно встановлені тимчасові споруди підлягають демонтажу.

За змістом п.п. 7.3.-7.5. Положення при виявлені самовільно встановленої тимчасової споруди складається акт довільної форми та районна адміністрація, на території якої розташована тимчасова споруда приймає рішення про її демонтаж у 10-денний термін. Акт обстеження підписують представники районної адміністрації, комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» та власник тимчасової споруди. У разі, якщо власник відмовляється від підписання або від участі в обстеженні копія акта скеровується йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 7.8 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд і підприємницької діяльності у м. Львові районним адміністраціям надано право на звернення до суду з позовом про примусовий демонтаж тимчасової споруди, встановленої з порушенням цих Правил.

Як вбачається з акта комісійного обстеження від 19.11.2019 вказана тимчасова споруда не демонтована.

27 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 2а-72/12 досліджував питання щодо підстав для розміщення тимчасових споруд. Отже, правом вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою наділені лише власники, землекористувачі та особи, які мають інші речові права на земельну ділянку, а власник металевого кіоску, як правило, не має будь-яких документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою.

За змістом частини 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Так, правовий аналіз наведеної норми дає змогу виокремити такі ознаки самочинного будівництва: об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва; створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З матеріалів справи судом встановлено, що розміщення тимчасової споруди за адресою АДРЕСА_2 на час звернення із позовною заявою в суд про демонтаж такої відбувається без жодних дозвільних документів і таке приміщення не внесено в ухвали Львівської міської ради про продовження розміщення такого, а також відсутній пакет документів з яким позивач звертався на виконання Ухвали Львівської міської ради №1568 від 02.03.2017 (відсутні договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд, відсутні паспорти прив`язки, а також ФОП ОСОБА_1 у встановлений в Ухвалі Львівської міської ради строк не сформував пакет документів і не подав на розгляд і відповідно право на здійснення підприємницької діяльності у тимчасовій споруді припинено 17.05.2018 року ).

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом.

Наведену правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 03.03.2020 у справі № 915/1402/16, від 10.01.2019 у справі № 915/1376/17, від 24.07.2019 у справі № 910/10932/17.

Відповідно до ч. 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

До позовної заяви позивач за первісним позовом додав платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору, докази здійснення інших витрат Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради до суду не подавала.

Відтак, відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача за первісним позовом стягненню не підлягають.

Судові витрати згідно ст. 139 КАС України покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 177, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (79012, м. Львів, пр. Червоної Калини, 66; ідентифікаційний код 25258931) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської міської ради про демонтаж тимчасової споруди, - задоволити повністю.

Зобов`язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), здійснити демонтаж тимчасової споруди, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати за первісним позовом стягненню не підлягають.

У задоволені зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (79012, м. Львів, пр. Червоної Калини, 66; ідентифікаційний код 25258931) про визнання протиправним та скасування розпорядження, - відмовити повністю.

Судові витрати за зустрічним позовом покласти на фізичну особу- підприємця ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 01 жовтня 2020 року.