Справа № 440/4588/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4588/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області /далі - відповідач/ про:

- визнання протиправною бездіяльності Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, яка полягає у неприйнятті рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області;

- зобов`язання Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, згідно клопотання від 04 листопада 2019 року /а.с.1-7/.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернулася до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області із клопотанням від 04 листопада 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності (кадастровий номер :00:001:0671), яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі №440/166/20 Козельщинською селищною радою повторно розглянуто клопотання позивача та за результатами відкритого поіменного голосування рішення радою не прийнято, 14 депутатів проголосували «проти». Відтак, повторна відмова відповідача є необґрунтованою та протиправною, а також прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 31-33/ зазначив, що позивач бажає отримати земельну ділянку за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0671, яка рішенням 21 сесії Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області 7 скликання від 17 грудня 2019 року віднесена до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах. Віднесення спірної земельної ділянки до переліку ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах, є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 08 листопада 2019 року у справі №420/914/19 та від 23 січня 2020 року у справі №620/1058/19.

У відповіді на відзив /а.с.54-55/ позивач зазначив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року у справі №440/166/20 зобов`язано відповідача розглянути клопотання позивача з урахуванням висновків суду, що проігноровано відповідачем в повній мірі.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області із клопотанням від 04 листопада 2019 року (вх.№1435 від 04 листопада 2019 року) /а.с. 44/, в якому просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності (кадастровий номер :00:001:0671), яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області.

До вказаного клопотання додала копію паспорта та викопіювання із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки /а.с. 44-46/.

Листом Козельщинської селищної ради від 19 листопада 2019 року вих.№1758 ОСОБА_1 повідомлено про те, що земельна ділянка комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 29,0241 га з кадастровим номером :00:001:0671 з 1992 року і до сьогодні використовується жителями селища Козельщина для сінокосіння і випасання худоби як громадське пасовище /а.с. 12/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року у справі №440/166/20 /а.с.11-16/ позов ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Козельщинської селищної ради, яка полягає у не вирішенні питання про надання або про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, та зобов`язано Козельщинську селищну раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі №440/166/20 (реєстраційний номер в ЄДРСР 90341745) апеляційну скаргу Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року по справі № 440/166/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

В силу положень частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року у справі № 440/166/20 набрало законної сили 13 липня 2020 року.

Відповідно до витягу із протоколу двадцять сьомої сесії Козельщинської селищної ради сьомого скликання від 23 липня 2020 року /а.с.50-52/ до порядку денного сесії включено питання «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», за результатами розгляду якого заслухано начальника відділу земельних ресурсів виконавчого комітету ОСОБА_2 , яка повідомила, що місце розташування земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, зазначене гр. ОСОБА_1 до відведення, знаходиться на сформованій земельній ділянці земель запасу комунальної власності площею 29,5241 га (пасовище) з кадастровим номером :00:001:0671, яка рішенням 21 сесії Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області 7 скликання від 17 грудня 2019 року Про організаційні заходи щодо проведення земельних торгів (аукціону)" віднесена до переліку земельних ділянок, право оренди яких планується до продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) у формі аукціону з попереднім її поділом, та за результатами відкритого поіменного голосування рішення не прийнято.

Листом Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №1295 від 05 серпня 2020 року /а.с. 47/ повідомлено ОСОБА_1 про те, що клопотання від 04 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розглянуто на засіданні двадцять сьомої сесії Козельщинської селищної ради сьомого скликання 23 липня 2020 року та за результатами відкритого поіменного голосування рішення не прийнято.

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що будь-який громадянин України має право звернутися до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Тобто Земельним кодексом України встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: надати дозвіл або мотивовану відмову в наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, розпорядчий індивідуальний правовий акт про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність оформляється рішенням ради.

Відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на винесення клопотання на розгляд сесії, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності та листом Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №1295 від 05 серпня 2020 року їй повідомлено про те, що клопотання від 04 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розглянуто на засіданні двадцять сьомої сесії Козельщинської селищної ради сьомого скликання 23 липня 2020 року та за результатами відкритого поіменного голосування рішення не прийнято.

Суд зауважує, що результати відкритого поіменного голосування на двадцять сьомій сесії Козельщинської селищної ради сьомого скликання від 23 липня 2020 року за змістом та формою не можуть вважатися відмовою у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Отже, має місце протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті у визначений законом строк жодного із рішень, які передбачені статтею 118 ЗК України.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 04 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності (кадастровий номер :00:001:0671), яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, та за результатами його розгляду по суті прийняти відповідне рішення, яке оформити у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про стягнення на її користь судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, яка надана Касумовим Олегом Олеговичем на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ПТ №206834 від 20 серпня 2020 року /а.с. 24/.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин другої, четвертої - шостої статті 134 вказаного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною першою статті 138 КАС України передбачено, що розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з частинами третьою та дев`ятою статті 139 згаданого Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що за подання позову до суду позивач понесла судові витрати у загальній сумі 8640,80 грн, з яких витрати зі сплати судового збору складають 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №38379 від 25 серпня 2020 року /а.с.8/, а витрати на професійну правничу допомогу складають 7800,00 грн.

Від відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу /а.с.34-36/, в якому відповідач зазначив, що вартість судових витрат на професійну правничу допомогу суттєво завищена та неспівмірна із складністю справи, часом та обсягом наданих послуг, а тому наявні підстави для зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 23 липня 2020 року /а.с.19-20/ та додатки до вказаного договору №1 від 20 серпня 2020 року "Перелік послуг, що зобов`язується надати адвокат" та №2 від 20 серпня 2020 року "Попередній розрахунок вартості послуг" /а.с.21-22/.

Так, відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 2.3, 3.1, 4.2 договору про надання правової допомоги від 23 липня 2020 року, укладеного між громадянкою ОСОБА_1 та адвокатом Касумовим Олегом Олеговичем, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів з правом подавати, отримувати, підписувати всі документи в інтересах клієнта (пункт 1.1); адвокат зобов`язується надавати правову допомогу клієнту у кримінальних, адміністративних, цивільних справах, справах про адміністративні правопорушення, які могли би бути пов`язані з клієнтом, незалежно від його процесуального статусу в них (потерпілий, затриманий, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, свідок, позивач, відповідач інш.) (підпункт 2.1.3 пункту 2.1); клієнт зобов`язаний сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк, погоджені між сторонами (підпункт 2.3.1 пункту 2.3); гонорар адвоката визначається обсягом виконаних робіт та погоджується сторонами окремо на підставі складених додатків до цього договору, а також актів виконаних робіт (наданих послуг) (пункт 4.2); цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 25 травня 2021 року (пункт 3.1).

Отже, суду не надано акти виконаних робіт (наданих послуг), а також документи про оплату гонорару адвокату (квитанцію, платіжне доручення тощо). А надані позивачем додатки №1 від 20 серпня 2020 року "Перелік послуг, що зобов`язується надати адвокат" та №2 від 20 серпня 2020 року "Попередній розрахунок вартості послуг" до договору про надання правової допомоги від 15 травня 2020 року свідчать лише про намір сторін надати /отримати юридичні послуги та їх оплатити, а не про фактичне надання/отримання юридичних послуг та їх оплату.

З огляду на викладене, позивачем не доведено фактичне понесення витрат на правничу допомогу адвоката Касумова О.О., у зв`язку з чим сума судових витрат на правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягає.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області (вул. Остроградського, буд. 75/15, смт. Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, 39100, ідентифікаційний код 21063513) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Козельщинської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, яка полягає у неприйнятті рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 04 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності (кадастровий номер :00:001:0671), яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області.

Зобов`язати Козельщинську сільську раду Козельщинського району Полтавської області (вул. Остроградського, буд. 75/15, смт. Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, 39100, ідентифікаційний код 21063513) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності (кадастровий номер :00:001:0671), яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, та за результатами розгляду клопотання по суті звернення прийняти відповідне рішення, яке оформити у встановленому законодавством порядку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області (вул. Остроградського, буд. 75/15, смт. Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, 39100, ідентифікаційний код 21063513) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк