Справа № 200/12778/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 р. Справа№200/12778/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом комунального підприємства «Управління міського господарства»

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 09.10.2018 року № , № , № , № , № , № на загальну суму 21997339,00 гривень

Комунальне підприємство «Управління міського господарства» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 09 жовтня 2018 року:

- форми «ПН» № про застосування штрафу у розмірі 4649338,00 гривень;

- форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 1195256,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 261580,00 гривень;

- форми «П» № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на прибуток у розмірі 3437387,00 гривень;

- форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов`язання частини чистого прибутку у розмірі 585544,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 263306,00 гривень;

- форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 8910242,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2227561,00 гривень;

- - форми «В4» № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 467125,00 гривень.

Загальна сума податкових повідомлень - рішень складає 21997339,00 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті документальної планової виїзної перевірки № 1025/05-99-14-14/23982460 від 17 вересня 2018 року з питань податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.03.2018, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Вказаним актом планової перевірки встановлено порушення позивачем пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст. 14 , п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 пп. 140.5.9, пп.140.5.10 п.140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1195256,00 грн. та завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3437387,00 грн. Перевіркою повноти визначення об`єкту оподаткування за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 встановлено його заниження всього у сумі 11540862,00 грн., порушення пп. 14.1. 36, пп.14.1.191, пп.14.1.202, п.п.14.1.203 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. г) п. 198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, пп. 197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 8945242,00 грн. та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.19) за березень 2018 р. у сумі 467125,00 грн.

Також встановлено порушення п.п.14.1.36, п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.п.197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму - 8910242,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму - 2227561,00 грн. та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 467125,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2018 року.

Крім того, документальною плановою перевіркою встановлено порушення п.201.1. ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті встановлених порушень по заниженню податкових зобов`язань з ПДВ виникли зобов`язання щодо складання податкових накладних на загальну суму 9380118,00 грн. по відповідним звітним періодам, в яких встановлено порушення.

З підстав відсутності порушень вимог податкового законодавства позивач вважає висновки акту документальної планової виїзної перевірки від 17 вересня 2018 року неправомірними, а винесені на його підставі податкові повідомлення - рішення від 09 жовтня 2018 року № , № , № , № , № , № на загальну суму 21997339,00 гривень просить скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18 грудня 2018 року. Вказаною ухвалою відстрочено сплату судового збору в розмірі 314960,09 гривень до ухвалення судового рішення у справі.

18 грудня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 17 січня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи та зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 10 вересня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року замінено первинного відповідача з Головного управлення ДФС у Донецькій області на його правонаступника Головне управлення ДПС у Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22 вересня 2020 року.

22 вересня 2020 року розгляд справи відкладено на 01 жовтня 2020 року.

Представник позивача Слєпов Д.Ю. до суду з`явився.

Представник відповідача Тернинко С.М. до суду з`явився.

Відповідачем надано письмовий відзив від 18.12.2018р. (том 1, а.с. 182-199). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку.

За результатами перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.10.2018 року: форми «ПН» № про застосування штрафу у розмірі 4649338,00 гривень; форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 1195256,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 261580,00 гривень; форми «П» № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на прибуток у розмірі 3437387,00 гривень; форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов`язання частини чистого прибутку у розмірі 585544,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 263306,00 гривень; форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 8910242,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2227561,00 гривень; форми «В4» № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 467125,00 гривень, які оскаржуються позивачем.

Зазначає, що позивачем порушено пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 пп. 140.5.9, пп.140.5.10 п.140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, з врахуванням вимог п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1195256,00 грн. та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3437387,00 грн. Перевіркою повноти визначення об`єкту оподаткування за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 встановлено його заниження всього у сумі 11540862,00 грн. Частина порушень позивачем не оскаржується.

Крім того, перевіркою встановлено порушення пп. 14.1. 36, пп.14.1.191, пп.14.1.202, п.п.14.1.203 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. г) п. 198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, пп. 197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України в результаті чого за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 та занижено податок на додану вартість на загальну суму 8945242,00 грн. та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.19) за березень 2018 р. у сумі 467125,00 грн.

Відповідачем встановлено порушення п.п.14.1.36, п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.п.197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму - 8910242,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму - 2227561,00 грн. та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 467125,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2018 року.

Також плановою перевіркою встановлено порушення п.201.1. ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті встановлених порушень по заниженню податкових зобов`язань з ПДВ виникли зобов`язання щодо складання податкових накладних на загальну суму 9380118,00 грн. по відповідним звітним періодам, в яких встановлено порушення.

За таких обставин вважає податкові повідомлення-рішення від 09 жовтня 2018 року № , № , № , № , № , № правомірними.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано відповідь на відзив від 22.12.2018 року (том 1, а.с. 209-213), в якій не погоджується з висновками відповідача щодо проведеної планової перевірки та просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідачем надано заперечення на висновок експерта № 220/26 від 28.07.2020 року (том. 21 а.с. 177-188) в яких зазначає, що висновки акту перевірки від 17.09.2018 року є правомірними а отже і винесені за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення також є правомірними, у зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Управління міського господарства» зареєстроване та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа з кодом 23982460, про що зазначено в акті документальної планової виїзної перевірки № 1025/05-99-14-14/23982460 від 17 вересня 2018 року.

Позивач перебуває на податковому обліку в Покровському управлінні Головного управління ДПС у Донецькій області, про що зазначено в пункті 2.3.6 акту перевірки (том 1 а.с. 11).

Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку комунального підприємства «Управління міського господарства» року з питань податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.03.2018, про що складено акт від 17 вересня 2018 року № 1025/05-99-14-14/23982460 (том 1, а.с. 8-105).

За результатами вказаного акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 09 жовтня 2018 року № , № , № , № , № , № (том 1, а.с. 131-142).

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте відповідно до листа Державної фіскальної служби України № 35638/6199-99-11-01-01-25 від 01.11.2018 року, скаргу комунального підприємства «Управління міського господарства» залишено без розгляду (том 1, а.с. 128-129).

За податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.189.1 ст.189, п.п. г) п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме за даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/ розрахунків коригування на суму ПДВ 9298675,00 грн., та застосовано штраф за платежем 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 4649338,00 грн. За розрахунком фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 09.10.2018 року, розмір штрафної санкції згідно абз.1 п.120.2 ст120 ПКУ, з врахуванням вимог п.102.1 ст.102 ПКУ складає 4649338,00 (9298675,00*50%) (том 1, а.с. 131-132).

За податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134, п.п.140.5.9, п.п.140.5.10 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Мінфіну України №290 від 29.11.1999р., П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, П(С)БО 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну України від 27.04.2000р. №92 зі змінами, ст.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (із змінами та доповненнями), п.1.2 ст.1, п.2.1 п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за № 168/704, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму - 1195256,00 грн., в т.ч. за 2015р. на суму 148935,00 грн., за 2016р. на суму 332446,00 грн., за 2017р. на суму 713875,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму - 261580,00 грн. (том 1, а.с. 133-134).

За податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.140.5.9, п.п.140.5.10 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Мінфіну України №290 від 29.11.1999р., П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, П(С)БО 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну України від 27.04.2000р. №92 зі змінами, ст.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (із змінами та доповненнями), п.1.2 ст.1, п.2.1 п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704 та зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3437387,00 грн. за податковою декларацією з податку на прибуток за 1 квартал 2018 року (том 1, а.с. 135-136).

За податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.2 Постанови КМУ від 23.02.2011 року №138 «Про порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями», Рішення Красноармійської міської Ради від 05.12.2012р. №6/24-4 «Про порядок відрахування частини чистого прибутку комунальними підприємствами міста» та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем 21010301 «Частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до відповідного місцевого бюджету (комунальної власності району або міста республіканського (в АРК) та обласного значення)» на суму 585544,00грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму - 263306,00 грн. (том 1, а.с. 137-138).

За податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.п.14.1.36, п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.п.197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму - 8910242,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму - 2227561,00 грн. (том 1, а.с. 139-140).

За податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.п.14.1.36, п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.п.197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 467125,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2018 року (том 1, а.с. 141-142).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підстави проведення документальної планової виїзної перевірки позивачем не оскаржуються.

Відповідно до частин 1-2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року задоволено клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи, оскільки були необхідні спеціальні знання у сфері бухгалтерського та податкового обліку, без яких встановити відповідні обставини у справі неможливо.

Приватним підприємством «ГАЛАЕКСПЕРТ» до матеріалів справи було надано висновок експерта № 220/26 від 28.07.2020, який суд враховує у якості доказу відповідно до частин 1-2 статті 72 КАС України (том 2, а.с. 3-33).

Щодо порушень стосовно податку на прибуток суд зазначає наступне.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п. 44.2 ст. 44 ПК України).

Відповідно до пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Суд зазначає, що позивач просить скасувати повністю всі податкові повідомлення-рішення від 09 жовтня 2018 року № , № , № , № , № , № , однак у позові оскаржує лише деякі порушення, встановлені актом планової перевірки.

Як зазначено вище, відповідачем під час документальної планової перевірки встановлено наступні порушення:

1) заниження податку на прибуток на загальну суму 1195256,00 грн., в т.ч.:

- 2015р. у сумі 148 935 грн.,

- 2016р. у сумі 332 446 грн.,

- 2017р. у сумі 713 875 грн.,

2) завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3437387,00 грн. за 1 кв. 2018р.;

3) заниження податку на додану вартість на загальну суму 8945242,00 грн. за період з 2015р. по 1 кв. 2018р.

Позивач не погоджується із встановленим у акті планової перевірки завищенням чистого доходу від реалізації (товарів, робіт, послуг) за період з 2015р. по 1 квартал 2018р. у загальній сумі 11563904,00 грн., оскільки вищевказані суми є бюджетним фінансуванням на покриття збитків.

Відповідно до експертного висновку № 220/26 від 28.07.2020 в результаті дослідження матеріалів справи та додатково наданих матеріалів судовим експертом встановлено відсутність розшифровок до звітів про фінансові результати (звітів про сукупний дохід) (Форма № 2) за 2015р. - 1 квартал 2018р., відсутність розшифровок до рядка 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» податкової декларації з податку на прибуток за період 2015р. - 1квартал 2018р., наявність головної книги та звітів за господарськими операціями по окремих рахунках за наведений період не дає можливості дослідити загальний обсяг операцій щодо обліку цільового фінансування та відповідності операцій критеріям щодо визнання доходів, визначеним у п. 16-19 П(с)БО 15 «Дохід».

В акті планової перевірки також відсутні посилання на первинні документи за операціями, по яких наведені порушення за період 2015 - 1 квартал 2018р., зокрема, завищення чистого доходу від реалізації (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 11563904,00 грн., заниження доходів через порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, П(С)БО 15 «Дохід» в результаті «невірного визначення іншого операційного доходу по бухгалтерським проведенням» на загальну суму 13027087,00 грн., заниження «Інших доходів» по рядку 2240 форми 2 «звіт про фінансові результати» на загальну суму 6240793,00 грн.

Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р. «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами» (в редакції на дату складання акту перевірки), визначені основні вимоги до форми та змісту акта (довідки) документальної перевірки, інформативних додатків до акта (довідки), порядку його (її) підписання, реєстрації та зберігання (далі - Порядок №727).

Згідно з п. 3 розділу 2 Порядку № 727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 4 розділу 2 Порядку № 727).

У відповідності до п. 5 розділу 2 Порядку № 727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, судовий експерт зазначив, що викладені в акті планової перевірки факти щодо завищення чистого доходу від реалізації (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 11563904,00 грн., заниження доходів через порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, П(С)БО 15 «Дохід» в результаті невірного визначення іншого операційного доходу по бухгалтерським проведенням Порядку № 727, заниження «Інших доходів» по рядку 2240 форми 2 «Звіт про фінансові результати» на загальну суму 6240793,00 грн., не відповідають вимогам п. 5 розділу 2 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р.

Відтак, дії відповідача щодо складання акту планової перевірки не відповідають вимогам п. 5 Порядку № 727, оскільки перевіряючи, вказавши про невірне визначення позивачем іншого операційного доходу по бухгалтерськім проведенням Порядку № 727, не вказали на порушення позивачем конкретних норм права, тобто, як вірно слід визначити інший операційний дохід по бухгалтерськім проведенням.

Щодо порушень п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, П(С)БО 7 «Основні засоби», П(С)БО 15 «Дохід»: не сформовано доходи на суму вхідного ПДВ при придбанні основних фондів за кошти цільового фінансування на загальну суму 1308361,00 грн. слід зазначити наступне.

Пунктом 1.5 Розділу 1 «Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету» № 333 від 12.03.2012р. встановлено, що видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за такими кодами економічної класифікації видатків бюджету: поточні видатки (серед інших): 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та капітальні видатки: 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)».

Згідно з п.1.6 Інструкції № 333 капітальні трансферти - це невідплатні односторонні платежі органів управління, які не ведуть до виникнення або погашення фінансових вимог. Вони передбачені на придбання капітальних активів, компенсацію втрат, пов`язаних з пошкодженням основного капіталу, або збільшення капіталу одержувачів бюджетних коштів. До цієї категорії включаються також трансфертні платежі підприємствам для покриття збитків, акумульованих ними протягом ряду років або таких, які виникли в результаті надзвичайних обставин. Капітальними трансфертами вважаються невідплатні, безповоротні платежі, які мають одноразовий і нерегулярний характер як для надавача (донора), так і для їх отримувача (бенефіціара). Кошти, що виділяються з бюджету як капітальні трансферти, мають цільове призначення; трансфертні платежі - це невідплатні і безповоротні платежі, які не є придбанням товарів чи послуг, наданням кредиту або виплатою непогашеного боргу.

Згідно п.п. 3.2.1. п.3.2 Інструкції № 333: код 3210 - «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям) та капітальні трансферти одержувачам (тобто всі капітальні видатки одержувачів).

В акті планової перевірки (том 1, а.с. 16): «Детальний перелік отриманих капітальних трансфертів в розрізі періодів, сум та використання наведено в додатках 10-12 до акту. Перелік придбаних основних фондів за бюджетні кошти наведено в додатку 13 до акту. Суми податку на додану вартість віднесено до податкового кредиту відповідних звітних періодів по податкових накладних, виписаних та відповідним чином зареєстрованих в ЄРПН».

Судовим експертом досліджено накопичувальні відомості за рахунком 323, 328 «Рахунки в Казначействі спеціальні», казначейських виписок по рахунках за переліком підприємств за додатком № 13 акту планової перевірки та встановлено перерахування коштів з відображенням ПДВ у платіжних дорученнях на загальну суму з ПДВ 7850164,41 грн., в т.ч. ПДВ 1308360,73 грн. Дослідження казначейських виписок, платіжних доручень по рахунках 323, 328 «Рахунки в Казначействі спеціальні» за 2015-2017рр. наведено в таблиці № 9 висновку експерта.

Відповідачем в акті планової перевірки взагалі не наведено посилань на первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, а саме: податкові накладні, накладні, які б підтверджували підстави формування податкового кредиту та відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість податкового кредиту з ПДВ у відповідних звітних періодах, що суперечить вимогам п. 5 розділу 2 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р.

Також, на дослідження експерту не надано витяги з Єдиного реєстру податкових накладних на запит покупця за індивідуальними податковими номерами продавців щодо реєстрації податкових накладних (окремо по кожному контрагенту), у зв`язку із чим, експерт не зміг документально підтвердити віднесення до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів по податкових накладних та підтвердити документально реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Крім того, до загального переліку операцій щодо придбаних основних фондів за бюджетні кошти також включено операції з придбання ТМЦ у контрагентів ТОВ «УТД Технопромпроект» та ТОВ «Технопромпроект ЛТД», по яким актом перевірки встановлено порушення щодо завищення податкового кредиту по нереальним, на думку відповідача операціям, відповідно у вересні 2016р. на суму ПДВ 13915,40 грн. та у травні 2017р. на суму ПДВ 18333,17грн.

Відповідно до пунктів 9-10 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 141 від 01.07.1997р. ( у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.12.2004 № 818) із змінами та доповненнями: сума податку на додану вартість, що справляється при придбанні за рахунок коштів цільового фінансування товарів, послуг, необоротних активів, які не призначаються для їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, включається до складу податкового кредиту і одночасно нараховується податкове зобов`язання з податку на додану вартість, яке відображається за дебетом рахунку 48 «Цільове фінансування і цільові надходження» і кредитом субрахунку 641 «Розрахунки за податками», аналітичний рахунок «Розрахунки за податком на додану вартість».

У разі здійснення підприємством операцій з придбання товарів, послуг, необоротних активів, під час придбання або виготовлення яких суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту, якщо такі товари, послуги, необоротні активи призначаються для їх використання в операціях, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, що не є господарською діяльністю платника податку, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, передачі для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів, то суми податку на додану вартість зараховуються до первісної вартості товарів, необоротних активів, вартості послуг у кореспонденції з кредитом субрахунку 641 «Розрахунки за податками», аналітичний рахунок «Розрахунки за податком на додану вартість».

У разі якщо такі товари, послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зареєстрованого в ЄРПН, суми податку на додану вартість відображає за дебетом субрахунку 641 «Розрахунки за податками», аналітичний рахунок «Розрахунки за податком на додану вартість», і кредитом субрахунку 719 «Інші операційні доходи».

Судовим експертом документально не підтверджено висновки акту перевірки щодо порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, П(С)БО 7 «Основні засоби», П(С)БО 15 «Дохід», та підстави до формування доходів на суму вхідного ПДВ при придбанні основних фондів за кошти цільового фінансування - 1308361,00 грн., з наступних причин:

- віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ має бути підтверджено податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН, але в акті перевірки відсутні посилання на первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, а наведено лише перелік ОФ (Додаток № 13 акту перевірки);

- в матеріалах справи та додатково наданих матеріалах відсутні первинні документи та облікові регістри, підтверджуючі використання придбаних ТМЦ в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

- включення в акті перевірки до складу доходів сум ПДВ за операціями з придбання ТМЦ від контрагентів ТОВ «УТД Технопромпроект» та ТОВ «Технопромпроект ЛТД», за якими у Акті перевірки встановлено окреме порушення щодо завищення податкового кредиту, відповідно у вересні 2016р. на суму ПДВ 13915,40 грн. та у травні 2017р. на суму ПДВ 18333,17грн.

Стосовно формування доходів на суму отриманих капітальних трансфертів на придбання основних фондів без установлення умов його витрачання на виконання у майбутньому певних заходів (капітальні трансферти для цілей придбання ОФ у ТОВ «УТД Технопромпроект» та ТОВ «Технопромпроект ЛТД») слід зазначити наступне.

За договором № 70 від 17.08.2016р., укладеним між ТОВ «УТД Техпромпроект» (Постачальник) та КП «Управління міського господарства» (Покупець), Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця біосет кабіна синя (біотуалет) у кількості 9 штук, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар (п.1.1 договору).

Ціна договору (за п.3.1 договору) складає 83492,96 грн. з ПДВ. Розрахунки проводяться шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний в договорі протягом 20-ти (двадцяти) календарних днів після підписання Сторонами видаткової накладної (п.4.1 договору).

За розділом 5 договору строк поставки товарів: протягом 2016 року. Датою поставки товару є дата, яка вказана на накладній про прийняття товару Замовником. Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця в момент прийому-передачі товару по накладній. Поставка товару здійснюється за адресою складу Покупця: м. Покровськ, вул. Лізи Чайкіної, 1.

Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2016, а в частині фінансових зобов`язань до повного їх виконання Сторонами (п.10.1 договору).

За даними податкової декларації позивача з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «УТД Техпромпроект» за вересень 2016р. задекларовано у додатку № 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту» (податковий кредит), за рядком 18 обсяг постачання без ПДВ - 69577,47 грн. та включено позивачем до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 13915,49 грн., що не спростовано актом планової перевірки, яким також підтверджується наявність податкової накладної № 62 від 25.08.2016р.

Платіжним дорученням № 111 від 23.08.2016р. КП «Управління міського господарства» перерахувало ТОВ «УТД Техпромпроект» за рахунок отриманих бюджетних коштів КЕКВ 3210 83492,96 грн., у т.ч. ПДВ - 13915,49 грн.

Відповідно до видаткової накладної № РН-000592 від 22.08.2016р. ТОВ «УТД Техпромпроект» передав, а КП «Управління міського господарства», в особі Дудник С.О. за довіреністю № 53 від 22.08.2016р., отримав товар: кабіна БІОСЕТ синя у кількості 9 шт. за ціною без ПДВ 7730,83грн., на суму без ПДВ 69577,47 грн., ПДВ - 13915,49грн., всього з ПДВ - 83492,96грн.

Крім того, ТОВ «Техпромпроект ЛТД» (Постачальник) та КП «Управління міського господарства» (Покупець) укладений договір № 36 від 27.04.2017р., предметом якого є придбання пересувних туалетних кабін, ДК 021:2015, код 24955000-3 «Хімічні туалети» у кількості 12шт. Покупець зобов`язується прийняти товар і провести оплату на умовах, передбачених договором (п.1.1 договору).

Загальна сума договору складає 109999,00, у т.ч. ПДВ - 18333,17 грн. Вартість однієї пересувної туалетної кабіни становить 9220,00 грн., у т.ч. ПДВ - 1536,67 грн. Оплата здійснюється Покупцем у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця, відповідно до наданих накладних. Розрахунок за товар здійснюється шляхом перерахування коштів Покупцем на поточний рахунок Постачальника протягом 20-ти календарних днів після пред`явлення Покупцем накладної та її підписання повноважними представниками Сторін. (п.п.2.1-2.4 договору).

Відповідно до п.3.1 договору строк поставки здійснюється протягом 2017 року. Доставка товару здійснюється на склад Покупця (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Лізи Чайкіної, 1) (п.3.1, п.3.2 договору).

Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця в момент прийому-передачі Товару по накладній (п.3.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, а в частині фінансових зобов`язань до повного їх виконання Сторонами (п.5.1 договору).

Відповідно до податкової декларації позивача з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Техпромпроект ЛТД» за травень 2017р. задекларовано у додатку № 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту» (податковий кредит), за рядком 27 обсяг постачання без ПДВ - 91665,83 грн. та включено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 18333,17 грн., що підтверджено актом планової перевірки щодо наявності податкової накладної № 37 від 19.05.2017р.

Платіжним дорученням № 90 від 18.05.2017р. КП «Управління міського господарства» перераховано ТОВ «Техпромпроект ЛТД» за рахунок отриманих бюджетних коштів КЕКВ 3210 сплатило 109999,00 грн., у т.ч. ПДВ - 18333,17 грн.

Згідно до видаткової накладної № РН-000133 від 10.05.2017р. ТОВ «Техпромпроект ЛТД» в особі директора Цекіль Д.В. передав, а КП «Управління міського господарства», в особі Дудник С.О. за довіреністю № 59 від 10.05.2017р., отримав товар: мобільні туалетні кабіни «Економ» у кіл. 12 шт., за ціною без ПДВ 7638,82 грн., на суму без ПДВ 91665,83 грн., ПДВ - 18333,17 грн., всього з ПДВ - 109999,00 грн.

Відтак, нереальні, на думку відповідача, господарські операції позивача з придбання товарів від контрагентів ТОВ «УТД Технопромпроект» та ТОВ «Технопромпроект ЛТД» документально підтверджені, а встановлені актом планової перевірки порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, п.16-19 П(С)БО 15 «Дохід», щодо формування доходу на суму отриманих капітальних трансфертів на придбання основних фондів без установлення умов його витрачання на виконання у майбутньому певних заходів на суму 161243,00 грн., в т.ч. за 2016 рік у сумі 69577,00 грн., за 2017 рік у сумі 91666,00 грн., відповідно не підтверджені.

Крім того, актом планової перевірки щодо показників, відображених у рядку 2050 форми 2 «Звіт про фінансові результати» «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» встановлено його завищення за 2015-1 квартал 2018р. на загальну суму 871830,00 грн. та порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, п.5, п.7, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», за перевіркою показників, відображених у рядку 2130 Форми 2 «Звіт про фінансові результати», «Адміністративні витрати» встановлено заниження адміністративних витрат в результаті не вірного визначення величини витрат по бухгалтерським проведенням у загальній сумі 710,00 грн.

Крім того, перевіркою показників, відображених у рядку 2180 Форми 2 «Звіт про фінансові результати», «Інші операційні витрати» встановлено їх завищення (Додаток 9), в сумі 319164,00 грн., на порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, п.5, п.7, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», за перевіркою показників, відображених у рядку 2180 Форми 2 «Звіт про фінансові результати», «Інші операційні витрати» встановлено заниження в результаті не вірного визначення величини витрат по бухгалтерським проведенням у загальній сумі 430583,00 грн. та на порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, п.5, п.7, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», за перевіркою показників, відображених у рядку 2180 Форми 2 «Звіт про фінансові результати», «Інші операційні витрати» встановлено завищення в результаті не вірного визначення величини витрат по бухгалтерським проведенням у загальній сумі 749747,00 грн.

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999р. встановлено наступне:

- за п.5 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань;

- за п.7 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені;

- за п.11 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством;

- за п.18 до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок; амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення;

- за п.20 до інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи»; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально-культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.

Судовим експертом встановлено відсутність розшифровок до звітів про фінансові результати (Звітів про сукупний дохід) (Форма № 2) за 2015р. - 1 квартал 2018р., відсутність розшифровок до податкових декларацій з податку на прибуток за період 2015р. - 1квартал 2018р., часткову відсутність первинних документів за наведений період, а тому наведене не дає можливості дослідити загальний обсяг операцій щодо обліку задекларованих витрат, та відповідності операцій критеріям щодо визнання витрат, визначеним п.5, п.7, п.11, п.18, п.20 П(С)БО 16 «Витрати».

При цьому, в акті планової перевірки також відсутні посилання на первинні документи за операціями, по яких наведені порушення за період 2015-1 квартал 2018р. щодо порушень завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2015 по 31.03.2018р. у сумі 871830,00 грн. відносно Дільниці з виробництва брикетів, яка була частиною технологічної дільниці «Зелене господарство», яка в свою чергу, виконувала роботи з благоустрою міста.

Отже, такі дії відповідача стосовно відображення порушень в акті перевірки без посилань на первинні документи знову не відповідають вимогам п.5 розділу 2 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р.

Щодо безпідставно проведених бухгалтерських проведень щодо сум нарахованих профспілкових внесків у розмірі 3% суд зазначає наступне.

Статтею 250 Кодексу законів про працю України передбачено, що власники або уповноважені ними органи зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективними договорами та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності.

За приписами статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» № 1045-XIV від 15.09.1999 року роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати.

Відповідно до визначень статті 1 Закону України «Про колективні договори і угоди» № 3356-XII від 01.07.1993 року, колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Згідно зі статтею 2 Закону № 3356-XII колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи.

Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства (стаття 9 Закону України «Про колективні договори і угоди»).

За приписами Розділу 7 «Гарантії діяльності первинної профспілкової організації працівників» колективного договору КП «Управління міського господарства» на 2014-2018 роки, прийнятого на загальних зборах трудового колективу 10.12.2013р.:

- за п.7.15 Роботодавець зобов`язується забезпечити умовами для діяльності профкому у відповідності до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»;

- щомісячно відраховувати на рахунок профкому членські внески у розмірі 1%, які утримані із заробітної плати працівників за їх заявами бухгалтерією підприємства (п.7.16);

- відраховувати профкому підприємства кошти в розмірі 0,5% від фонду оплати праці на виконання статутної роботи, згідно ст. 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З урахуванням того, що за Розділом 7 «Гарантії діяльності первинної профспілкової організації працівників» колективного договору КП «Управління міського господарства» на 2014-2018 роки, відрахування профкому підприємства коштів на виконання статутної роботи складають в розмірі від фонду оплати праці, за приписами ст. 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», є безпосередньо невід`ємними, законодавчо встановленими, витратами підприємства в межах господарської діяльності КП «Управління міського господарства», тому висновки акту планової перевірки в частині безпідставно проведених бухгалтерських проведень за сумами нарахованих профспілкових внесків, з урахуванням облікових регістрів та даних головної книги КП «Управління міського господарства» за 2015р. - 1 квартал 2018 року експертом документально підтверджено частково в сумі 624528,16 грн.

Також плановою перевіркою показників по рядку 03 Декларації «Різниці, які виникають відповідно до ПКУ» встановлено заниження різниць, на які збільшується фінансовий результат, по рядку 3.1.9 «Сума коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) періоду неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 розділу ІІІ ПКУ, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року та р.3.1.10 на загальну суму 1176998,00 грн., в т.ч. за:

- 2015 рік в сумі 24109,00 грн.;

- 2016 рік в сумі 46253,00 грн.;

- 2017 рік в сумі 500674,00 грн.;

- 1 квартал 2018 року в сумі 605962,00 грн.

У зв`язку з відсутністю облікових регістрів та частково первинних документів за сумами витрат, наведеними у додатку № 16 акту перевірки на загальну суму 1176998,00 грн. судовому експерту не виявилося можливим документально підтвердити заниження різниць, на які збільшується фінансовий результат, по рядку 3.1.9 «Сума коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) періоду неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 розділу ІІІ ПКУ, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року» та р.3.1.10 на загальну суму 1176998,00 грн.

Однак, експерту виявилося можливим підтвердити документально висновки акту перевірки щодо заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 624528,16 грн., з урахуванням задекларованого у деклараціях з податку на прибуток від`ємного значення об`єкта оподаткування - 162285,32 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 124478,86 грн., 2017 рік в сумі 37806,46 грн. та заниження податку на прибуток на загальну суму 29211,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 22406,00 грн., 2017 рік в сумі 6805,00 грн.

З урахуванням результатів дослідження експерту не виявилося можливим документально підтвердити заниження податку на прибуток на загальну суму 1166045,00 грн. (1195256,00-29211,00), в т.ч. за 2015 рік в сумі 126529,00 грн.(148935,00-22406,00), за 2016 рік в сумі 332446,00 грн., за 2017 рік в сумі 707070,00 грн.(713875,00-6805,00) та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2018р. на суму 3437387,00 грн.

Також судовому експерту не виявилося можливим документально обґрунтувати заниження сум частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 у сумі 585544,00 грн.

Виходячи з наведеного дослідження, в обсязі наданих документів судовий експерт дійшов висновків, що донарахування відповідача, відображені в акті планової перевірки від 17 вересня 2018 року № 1025/05-99-14-14/23982460 та визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 09 жовтня 2018 року №, №, № частково не відповідають вимогам бухгалтерського обліку та податкового законодавства України.

Щодо порушень з податку на додану вартість суд зазначає таке.

За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України).

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як зазначено вище, позивач просить скасувати повністю спірні податкові повідомлення-рішення, при цьому оскаржує окремі порушення щодо податку на додану вартість: щодо заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 9380118,00 грн. та щодо неправомірності включення в податковий кредит ПДВ по основним засобам, придбаним у ТОВ «УТД Технопромпроект», ТОВ «Техпромпроект ЛТД».

Актом планової перевірки позивача встановлено, що перевіркою відображеного показника у рядку 1 декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів» показників за період з 01.01.2015р. по 31.03.2018р. встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у сумі 9380118,00 грн., у т.ч. за 2015р. - 574927,00 грн., за 2015р. - 574927,00 грн., за 2017р. - 4826470,00 грн., за 1 кв. 2018р. - 1110970,00 грн.

Зокрема, на порушення п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України позивачем не нараховано податкове зобов`язання з ПДВ по отриманому бюджетному фінансуванню за КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», яке є компенсацією вартості виконаних послуг (робіт) для громади м. Покровська всього у сумі 8860470,00 грн. по зазначеним вище періодам.

В додатку № 10-12 до акту планової перевірки зазначено, що КП «УМГ» отримано поточних трансфертів за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 всього у сумі 56608069,68 грн., в т.ч. 2015р. - 6886750,18 грн., 2016р. - 16382477,46 грн., 2017р. - 27564616,94 грн., 1 квартал 2018р. - 5774225,10 грн. Зазначені кошти надходять до КП «УМГ» на виконання програми благоустрою міста та інших подібних програм, як компенсація вартості наданих (виконаних) робіт.

Як зазначено судом вище, відповідно до приписів п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є постачання товарів чи послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України № 333 від 12.03.2012р. із змінами та доповненнями встановлено наступне:

- за п.1.5 видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за такими кодами економічної класифікації видатків бюджету: поточні видатки: 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)»;

- за п.1.6. поточні видатки - це видатки, які спрямовуються на виконання бюджетних програм та забезпечують поточне функціонування бюджетних установ, проведення досліджень, розробок, заходів та надання поточних трансфертів населенню і підприємствам (установам, організаціям); трансфертні платежі - це невідплатні і безповоротні платежі, які не є придбанням товарів чи послуг, наданням кредиту або виплатою непогашеного боргу.

В результаті дослідження матеріалів справи та додатково наданих матеріалів судовим експертом встановлено наступне:

- за даними казначейських виписок, даних головної книги за 2015- 1 квартал 2018р. загальний обсяг отриманих коштів бюджетного фінансування за КЕКВ 2610 «Субвенції та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» КП «КМГ» (Дт рах. 321, 325, 330 «Рахунки в казначействі», Кт рахунку 48 «Цільове фінансування і цільові надходження») складає 56608069,68 грн.;

- посилання в акті перевірки на отримання коштів з відображенням по рахунку 322 не є бюджетним фінансуванням за КЕКВ 2610, оскільки згідно Плану рахунків підприємства та головної книги є спеціальним рахунком 322 «Рахунки в казначействі - Центр занятості» для зарахування цільових коштів з Центру зайнятості;

- отримані трансфертні платежі за кодом бюджетної класифікації 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» за затвердженою бюджетною програмою, не є компенсацією вартості товарів/послуг, що постачаються таким платником податку, отже при їх отриманні відсутні підстави щодо визначення податкових зобов`язань з ПДВ, оскільки відсутній об`єкт оподаткування податком на додану вартість.

Крім того, суд зазначає, що на офіційному веб-сайті ДПС України надано роз`яснення про оподаткування субвенції з Державного бюджету наступного змісту.

Згідно з п.п. «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 ПКУ.

Діючим законодавством встановлено окремі джерела оплати вартості комунальних послуг:

- регульований тариф на оплату таких послуг, який сплачується населенням, і який є меншим за їх собівартість. При цьому оплата вартості житлово-комунальних послуг, наданих населенню, може здійснюватися в межах тарифу як безпосередньо населенням, так і за рахунок бюджетних субсидій, наданих пільговим категоріям громадян;

- виробнича дотація з бюджету, яка є компенсацією на покриття різниці, яка склалася між фактичними витратами на виготовлення (придбання) житлово-комунальних послуг (собівартістю) і регульованими тарифами на їх продаж населенню (різниця між собівартістю і тарифом).

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПКУ база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

- товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

- газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Також до бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Таким чином, база оподаткування житлово-комунальних послуг визначається виходячи з їх вартості за винятком суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету.

При цьому, згідно з п.п. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 ПКУ операції з постачання товарів/послуг у частині суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету звільняються від оподаткування ПДВ.

Отже, при наданні житлово-комунальних послуг вартість таких послуг, яка була оплачена населенням чи бюджетами відповідного рівня (в зв`язку з наданням населенню пільг та субсидій) в межах встановленого регульованого тарифу, підлягає оподаткуванню ПДВ за основною ставкою. Різниця між фактичними витратами на виготовлення (придбання) житлово-комунальних послуг (собівартістю) і регульованими тарифами на їх продаж населенню (різниця між собівартістю і тарифом) звільняється від оподаткування ПДВ.

При цьому, згідно з п. 199.6 ст. 199 ПКУ, правила ст. 199 ПКУ щодо пропорційного віднесення сум податку до податкового кредиту не застосовуються та податковий кредит не зменшується в разі проведення операцій, передбачених п.п. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 ПКУ.

Відтак, висновки акту перевірки щодо порушення позивачем п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України та не нараховування податкового зобов`язання з ПДВ по отриманому бюджетному фінансуванню за КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», яке є компенсацією вартості виконаних послуг (робіт) для громади м. Покровська всього у сумі 8860470,00 грн. за період 2015р.- 1 квартал 2018р. не підтверджуються.

Крім того, актом планової перевірки встановлено, що КП «Управління міського господарства» на порушення п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п. г) п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України не нараховано податкове зобов`язання з ПДВ по придбаним товарам/послугам, необоротним активам, які платником податку використовувалися без мети отримання доходу, тобто - не використовувалися в господарській діяльності всього у сумі 287727,00 грн.

У висновку судової експертизи зазначено, що позивачем понесені витрати без мети отримання доходу. Відсутність доходу підтверджується здійсненими проведеннями по рах. 791 «Результат операційної діяльності», відсутністю в обліку рах. 701 «Дохід від реалізації готової продукції» (Опис порушення п.3.1.1.1 акту перевірки). Порушення встановлено при перевірці даних бухгалтерських рахунків 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», за 2016-2017рр. в кореспонденції з рахунком 23/12 «Виробництво брикетів», рах. 791 «Результат операційної діяльності», оборотно-сальдової відомості по матеріальним рахункам, даних головних книг, фінансової звітності.

З урахуванням того, що КП «Управління міського господарства» не надано на дослідження структуру КП «Управління міського господарства», Положення дільниці з виробництва брикетів, технологічної дільниці «Зелене господарство», та в Акті перевірки не наведені первинні документи бухгалтерського обліку щодо понесених витрат без мети отримання доходу, з урахуванням результатів дослідження, наведених на арк. 34-35 Висновку експерта та з урахуванням п.2.3 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зі змінами та доповненнями), за яким експерту забороняється вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно, не виявляється можливим документально підтвердити заниження податкового зобов`язання з ПДВ всього у сумі 287727,00 грн.

Крім того, актом планової перевірки встановлено, що КП «Управління міського господарства» на порушення п.185.1, п. 197.1.15 Податкового кодексу України не нараховано податкове зобов`язання з ПДВ по безоплатно наданим товарам неприбутковим організаціям, закладам освіти, фізичним особам всього у сумі 231921,00 грн. Перелік здійснених операцій по безоплатно наданим товарам відображено у додатку 17 до акту перевірки. При цьому, назва додатку № 17 «Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями по КП «Управління міського господарства» за період з 01.01.2015 по 31.03.2018». Отже, інформація, що наведена у додатку № 17 до акту перевірки не стосується податку на додану вартість.

У зв`язку із наведеним та відсутністю облікових регістрів та частково первинних документів за сумами безоплатно наданих товарів неприбутковим організаціям, закладам освіти, фізичним особам, з урахуванням п.2.3 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 судовому експерту забороняється вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно, а отже, не виявляється можливим документально підтвердити заниження податкового зобов`язання з ПДВ всього у сумі 231921,00 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015р. по 31.03.2018р. відповідачем встановлено його завищення у сумі 32249,00 грн. за рахунок формування позивачем податкового кредиту за постачальниками: ТОВ «УТД Техпромпроект», ТОВ «Техпромпроект ЛТД», по ланцюгу постачання яких не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, які на думку відповідача не мали реального товарного характеру.

З урахуванням результатів дослідження договорів та первинних документів до них з наведеними контрагентами вище, судовим експертом документально не підтверджено висновки акту перевірки щодо порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України стосовно формування позивачем податкового кредиту від постачальників ТОВ «УТД Техпромпроект», ТОВ «Техпромпроект ЛТД» та щодо завищення податкового кредиту з ПДВ у сумі 32249,00 грн.

Таким чином, враховуючи висновок експерта від 28.07.2020 № 220/26:

- за податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018р. не підтверджується документально збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 8390899,00 грн. (8910242,00 - (519343,00 (287727,00 + (231921,00 - 305,00 (п.102.1 ст.102 ПКУ)), та підстави для застосування штрафних санкцій на суму 2097725,00 грн. (8390889,00 *25%). З урахуванням результатів дослідження експерту не виявляється можливим документально підтвердити документально збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 519343,00 грн. (519343,00 (287727,00 + (231921,00 - 305,00 (п.102.1 ст.102 ПКУ)), та підстави для застосування штрафних санкцій на суму 129836,00 грн. (519343,00 *25%).

- за податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018р. не підтверджується документально зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 467125,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2018 року.

- за податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018 року не підтверджуються документально підстави для застосування штрафних санкцій згідно абз.1 п.120.2 ст120 ПКУ в сумі 4389666,00 грн. (8779332,00 (9298675,00 - 287727,00 - (231921,00 - 305,00 (п.102.1 ст.102 ПКУ))*50%). За результатами дослідження експерту не виявляється можливим документально підтвердити підстави для застосування штрафних санкцій згідно абз.1 п.120.2 ст.120 ПКУ в сумі 259672,00 грн. (519343,00 (287727,00 + (231921,00 - 305,00 (п.102.1 ст.102 ПКУ))*50%).

- за податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018р. підтверджується документально збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 29211,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 22406,00 грн., 2017 рік в сумі 6805,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму - 7303,00 грн. (29211,00*25%). З урахуванням результатів дослідження експерту не виявляється можливим документально підтвердити збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1166045,00 грн. (1195256,00 - 29211,00), в т.ч. за 2015р. на суму 126529,00 грн. (148935,00 - 22406,00), за 2016р. на суму 332446,00 грн., за 2017р. на суму 707070,00 грн. (713875,00 - 6805,00), та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму - 254277,00 грн. (261580,00 - 7303,00).

- за податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018р. Головного управління ДФС у Донецькій області, експерту не виявляється можливим документально підтвердити зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3437387,00 грн. за податковою декларацією з податку на прибуток за 1 квартал 2018 року.

- з урахуванням результатів дослідження експерту не виявляється можливим документально обґрунтувати заниження сум частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 у сумі 585544,00 грн., у т.ч.:

- 2015р. всього у сумі 58931,00 грн.,

- 2016р. всього у сумі 180067,00 грн.,

- 2017р. всього у сумі 346546,00 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму - 263306,00 грн., визначених за податковим повідомленням-рішенням № від 09 жовтня 2018р., а також оскільки розрахунок фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 09.10.2018 по акту перевірки від 17.09.2018 № 1025/05-99-14-14/23982460 наведено з урахуванням ППР форми «Р» № від 16.08.2016, прийнятого за результатами акту камеральної перевірки № 684/05-16-12-02/23982460 від 04.08.2016р., які відсутні в матеріалах справи та додатково наданих документах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позивачем вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 09.10.2018 року № , № , № , № , № , № .

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року суд, враховуючи майновий стан позивача, відстрочив сплату судового збору у розмірі 314960,09 гривень до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

У зв`язку з чим, в судовому рішенні здійснюється розподіл судових витрат на оплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог з урахуванням ухвали про відстрочення сплати судового збору та підлягають стягненню на користь Державного бюджету України.

Позивачем заявлені вимоги майнового характеру щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 09.10.2018 року № , № , № , № , № , № на загальну суму 21997339,00 гривень.

Судом визнанні протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення від 09.10.2018 року № , № , № в загальній частині суми 15345415,00 гривень, у зв`язку з чим, судовий збір у розмірі 230181,23 гривень (15345415*1,5%) підлягає стягненню з Головного управлення ДПС у Донецькій області на користь Державного бюджету України.

Податкові повідомлення-рішення від 09.10.2018 року № , № , № залишені в силі в повній мірі. Податкові повідомлення-рішення № та № залишені в силі в загальній частині суми 908851,00 гривень. Таким чином загальна сума залишених в силі податкових повідомлень-рішень складає 6651921,00 гривень, у зв`язку з чим, судовий збір у розмірі 84778,86 гривень (6651921*1,5%-15000,00 (судовий збір сплачений при подачі позову згідно платіжного доручення від 28.11.2018 року № 1035)) підлягає стягненню з комунального підприємства «Управління міського господарства» на користь Державного бюджету України.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Управління міського господарства» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Лізи Чайкіної, буд. 1, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87500, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 09.10.2018 року № , № , № , № , № , № на загальну суму 21997339,00 гривень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлення ДФС у Донецькій області від 09.10.2018 року № форми «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 467125,00 гривень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлення ДФС у Донецькій області від 09.10.2018 року № форми «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в частині суми 8390899,00 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині суми 2097725,00 гривень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлення ДФС у Донецькій області від 09.10.2018 року № форми «ПН» про застосування штрафу в частині суми 4389666,00 гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства «Управління міського господарства» () на користь Державного бюджету України судові витрати з судового збору у розмірі 84778 (вісімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят вісім) гривень 86 копійок.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України судові витрати з судового збору у розмірі 230181 (двісті тридцять тисяч сто вісімдесят одну) гривню 23 копійки.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 01 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова