Справа № 640/10520/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Київ № 640/10520/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доМіністерства охорони здоров`я України
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров`я України (надалі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України щодо незатвердження (невстановлення) медичних норм допуску до занять та для заняття фізичною культурою та спортом;

- зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України затвердити (встановити) медичні норми допуску до занять та для заняття фізичною культурою та спортом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Роз`яснено сторонам про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з позовної заяви, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що він, як громадянин України і особа, яка займається фізичною культурою та спортом внаслідок протиправної бездіяльності відповідача позбавлений можливості оцінити стан свого здоров`я від наявних потенційних навантажень та оцінити межі дозволеного навантаження з метою уникнення шкоди власному здоров`ю.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвала про відкриття провадження у справі і позовні матеріали отримані відповідачем 13.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №821. З заявами/клопотаннями відповідач до суду не звертався.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір на підставі наявних доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року позивач звернувся до Міністерства охорони здоров`я України із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати, серед іншого, медичні норми, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я або повідомити причини їх відсутності.

Листом від 20.11.2019 №04.1-20/17/1738/ЗПІ-19/18169 Міністерство охорони здоров`я України повідомило позивача про те, що законодавчо встановленими стандартами діяльності закладів охорони здоров`я в Україні виступають державні соціальні нормативи та галузеві стандарти. У сфері охорони здоров`я державні соціальні нормативи визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»; галузеві стандарти (стандарти медичної допомоги, клінічний протокол, табель матеріально-технічного оснащення, лікарський формуляр) розробляють і затверджують центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

При цьому, як свідчить зміст вказаного листа Міністерства, запитувані медичні норми, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я позивачу надані не були; також позивача не було повідомлено про причину їх відсутності.

Листом від 23.12.2019 №03-11/Ю-17521/15537-зв відповідач повідомив позивача, серед іншого, про те, що з метою збереження та подальшого розвитку галузі спортивної медицини та з метою остаточного врегулювання діяльності структурних підрозділів системи надання лікарсько-фізкультурної допомоги в Україні, МОЗ України готове долучитись до розробки медичних норм для здійснення допуску осіб до занять фізичною культурою.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя (ст.49 Конституції України).

Разом із тим, загальні правові, організаційні, соціальні та економічні основи діяльності у сфері фізичної культури і спорту, а також регулювання суспільні відносини у створенні умов для розвитку фізичної культури і спорту врегульовано Законом України «Про фізичну культуру і спорт» (надалі - Закон).

За змістом ст.4 Закону, державна політика у сфері фізичної культури і спорту ґрунтується на засадах, в тому числі: забезпечення безпеки життя та здоров`я осіб, які займаються фізичною культурою і спортом, учасників та глядачів спортивних і фізкультурно-оздоровчих заходів; створення умов для соціального та правового захисту громадян у сфері фізичної культури і спорту.

При цьому, центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони здоров`я, в межах повноважень забезпечує розвиток спортивної медицини (ст.6 Закону).

Статтею 51 Закону врегульовано питання медичного забезпечення сфери фізичної культури і спорту (спортивна медицина).

Зокрема, частиною 5 вказаної статті передбачено, що заняття фізичною культурою і спортом здійснюються з додержанням медичних норм, встановлених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Закон України «Про фізичну культуру і спорт» був доповнений ч.5 ст.51 відповідно до Закону України від 16.10.2012 №5460-VI, який набрав чинності 05.12.2012.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку про те, що з 05.12.2012 зайняття фізичною культурою і спортом (в правовому розумінні) мають здійснюватися з додержанням медичних норм, які мають бути встановлені відповідним центральним органом виконавчої влади.

На переконання суду, оскільки Закон не містить в собі відсилочних норм та / або уточнень щодо строків встановлення центральним органом виконавчої влади вказаних медичних норм, такі норми мали бути встановлені відповідним органом після набрання чинності законом, тобто з 05.12.2012.

Відповідно до Положення Про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 467/2011 (в редакції станом на 05.12.2012), МОЗ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони здоров`я, формуванні державної політики у сферах санітарного та епідемічного благополуччя населення, створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням.

Аналогічні за змістом норми містяться в чинному Положенні Про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №267.

Таким чином, оскільки МОЗ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони здоров`я, саме на відповідача Законом від 16.10.2012 №5460-VI, який набрав чинності 05.12.2012, покладено обов`язок встановлення медичних норм, з додержанням яких мають здійснюватися заняття фізичною культурою і спортом.

Як свідчать матеріали справи та не було заперечено і спростовано відповідачем, з 05.12.2012 по теперішній час МОЗ України не встановлювались медичні норми, з додержанням яких мають здійснюватися заняття фізичною культурою і спортом, що свідчить на користь протиправної бездіяльності відповідача щодо невстановлення медичних норм відповідно до ч.5 ст.51 Закону.

За таких обставин, з метою ефективного захисту прав позивача на безпеку життя та здоров`я під час зайняття фізичною культурою і спортом, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про необхідність зобов`язання Міністерство охорони здоров`я України встановити медичні норми з додержанням яких здійснюється заняття фізичною культурою та спортом, відповідно до ч.5 ст.51 Закону України «Про фізичну культуру і спорт».

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльності Міністерства охорони здоров`я України в часині невстановлення медичних норм з додержанням яких здійснюються заняття фізичною культурою і спортом.

3. Зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України встановити медичні норми з додержанням яких здійснюється заняття фізичною культурою та спортом, відповідно до ч.5 ст.51 Закону України «Про фізичну культуру і спорт».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства охорони здоров`я України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп).

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Міністерство охорони здоров`я України (ідентифікаційний , адреса: 01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович