Справа № 200/7966/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р. Справа№200/7966/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправними дій Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового трудового стажу за списком № 1 ОСОБА_1 періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир", до страхового стажу та пільгового трудового стажу за списком № 1 період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року в середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області, визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 29 від 21.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 ОСОБА_1 згідно заяви від 13.02.2020 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового трудового та страхового стажу за списком № 1 періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир", навчання з 01.09.1978 року по 10.01.14982 року в Середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області, до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир".

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового трудового стажу за списком № 1 ОСОБА_1 періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир", до страхового стажу та пільгового трудового стажу за списком № 1 період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року в середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області, визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 29 від 21.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 ОСОБА_1 згідно заяви від 13.02.2020 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового трудового та страхового стажу за списком № 1 періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир", навчання з 01.09.1978 року по 10.01.14982 року в Середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області, до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.02.2020 року він звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із письмовою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак рішенням № 29 від 21.02.2020 року йому було відмовило в призначенні пенсії, оскільки відповідно до наданих документів на момент звернення його страховий стаж складає 17 років 05 місяців 22 дні, стаж за Списком № 1 складає 01 рік 00 місяців 26 днів. Позивач вважає рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням вимог Конституції України в частині соціального захисту населення та Закону № 1058-VI.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періоди роботи на ДП «Артемвугілля» з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року та СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року, позивач вважає, що вказані періоди слід зараховувати на підставі записів у трудовій книжці, оскільки відповідно до ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Мир» з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року, згідно довідки № 37 від 22.10.2019 року, виданої ПСГП «Мир», так як відсутня довідка про реорганізацію підприємства, позивач вважає безпідставним та зазначає, що відповідно до ч. 3 Постанови КМУ № 637 зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно записів у трудовій книжці позивача, запис про період роботи в колгоспі «Мир» з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року, відсутній, однак, позивачем на підтвердження наявності факту трудових відносин до пенсійного фонду надано довідку № 37 від 22.10.2019 року, отже, надана довідка підтверджує факт трудових відносин позивача з підприємством, у зв`язку з чим, підстава щодо відмови зараховувати позивачу період роботи до страхового стажу в колгоспі «Мир» з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року є безпідставною.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року, у зв`язку з тим, що в дипломі невірно вказано прізвище заявника. Позивач вказує, що дійсно в дипломі серії НОМЕР_1 від 11.01.1982 року прізвище позивача зазначено, як « ОСОБА_1 », що не відповідає прізвищу вказаному в паспорті, - « ОСОБА_1 », однак такі дії відповідача є протиправними, оскільки у період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року не було особливостей щодо транслітерації з російської мови на українську. Відповідно до 2 сторінки паспорту позивача серії НОМЕР_2 від 11.04.2014 року, прізвище, ім`я по батькові зазначено як « ОСОБА_1 », тоді, як під час отримання паспорту позивачем, зразка 1994 року, його прізвище транслітерували, як « ОСОБА_1 ». Разом з цим, у дипломі серії НОМЕР_1 від 11.01.1982 року прізвище позивача транслітерується двома мовами, а саме російською та українською мовами та транслітерація прізвища позивача російською мовою співпадає з його персональними даними, які зазначені в паспорті на 2-й сторінці та нічим не відрізняються. Крім того, позивач зазначає, що у його трудовій книжки є запис, що підтверджує період навчання з 01.09.1972 року по 10.01.1982 року, тому відповідач не мав правових підстав для не врахування періоду навчання до страхового стажу. Також позивач звертає увагу на те, що згідно з пунктом «д» частини 3 ст. 56 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та абз. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України від 10.12.1998 року № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Позивач вказує, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є строк перерви між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу який не повинен перевищувати трьох місяців та зарахування на роботу за здобутою спеціальністю після закінчення навчання. Згідно інформації у трудовій книжці, позивач закінчив навчання 10.01.1982 року, а вже 25.01.1982 року був прийнятий в нині реорганізоване підприємство ДП «Артемвугілля» на посаду електрослюсаря підземного на які працював до 28.02.1985 року включно. Позивач зазначає, що відповідач повинен був зарахувати період навчання також ідо пільговий стаж, оскільки ним було дотримано необхідні умови, які дають на це право.

З огляду на викладене позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву. Відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 2079 від 13.02.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

21.02.2020 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення № 29 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Відповідач вказує на те, що Відповідач зазначає, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального Трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано; періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкової о державного соціального страхування. Згідно п. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-V від 09.07.2003 р. та п 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. - органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Відповідач зазначає, що з метою здійснення перевірки інформації зазначеній у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній звернувся до ДП «Артемвугілля». Листом від 17.02.2017 р. № 17.02/5 ДП «Артемвугілля» повідомив про неможливість надання первинних документів для проведення перевірки достовірності видачі довідок про пільговий стаж роботи у зв`язку з тим, що оригінали первинних документів зберігаються в архіві підприємства на тимчасово непідконтрольній українській владі території. У зв`язку з вищевказаним, періоди роботи в ДП «Артемвугілля» з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року» не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, а довідки № 3009/01, № 3009/04 від 30.09.2019 року та довідка про заробітну плату № 3009/03 від 30.09.2019 року до розгляду не приймаються, так як неможливо підтвердити довідки первинними документами.

Відповідач звертає увагу, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СП «Шахта «Вугледарська» ДП «Орджонікідзевугілля» () зареєстровано в м. Вуглегірськ, а головне управління ДП «Орджонікідзевугілля» () перереєструвалось в м. Харків, однак позивач у порушення вимог Порядку № 637 до управління не надав довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи, у зв`язку з чим стаж роботи в СП «Шахта «Вугледарська» ДП «Орджонікідзевугілля» не зараховано до пільгового стажу по Списку № 1 з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року.

Крім того, відповідач посилається на те, що у дипломі ОСОБА_1 невірно вказано прізвище, у зв`язку з чим, період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року не зараховано до страхового стажу.

Відповідач зазначає, що стаж роботи в колгоспі «Мир» з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року не враховано до страхового стажу згідно довідки № 37 від 22.10.219 року виданої ПСГП «Мир», так як відсутня довідка про реорганізацію підприємства, у зв`язку з чим відповідач не може встановити на яких підставах Приватне сільськогосподарське підприємство «Мир» надає довідку про стаж роботи за період роботи в колгоспі «Мир».

Відповідач вказує на те, що відповідно до наданих документів на момент звернення 13.02.2020 року страховий стаж ОСОБА_1 складає 17 років 05 місяців 22 дні, стаж за Списком № 1 складає 01 рік 00 місяців 26 днів, за таких обставин ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відчутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи для призначення.

Враховуючи вище викладе відповідач вважає, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято в межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року заяву відповідача про призначення справи до розгляду за правилами загального провадження залишено без задоволення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 10-11).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м. Горлівки Донецької області до АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 08.10.2019 року № 1429- (а.с. 12).

З матеріалів справи встановлено, що 13.02.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 62-зворотній бік - 63).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: копія паспорту та ідентифікаційного коду; копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1429- від 08.10.2019р.; копія трудової книжки НОМЕР_4 від 25.01.1982р.; копія диплому НОМЕР_1 від 11.01.1982р.; довідка про стаж роботи № 37 від 22.10.2019р., видана ПСГП «Мир»; довідки про пільговий стаж роботи № 3009/01, № 3009/02, № 3009/04 від 30.09.2019р., видані ДП "Артемвугілля"; довідки про реорганізацію підприємств № 3009/05, № 3009/06 від 30.09.2019р.; довідка про заробітну плату № 3009/03 від 30.09.2019р.; копії наказів про підсумки атестації робочих місць за умовами праці № 378 від 15.07.1996р., № 51-от від 16.10.2007р., № 980 від 16.10.2012р. з переліком робочих місць по ДП "Артемвугілля".

21 лютого 2020 року Слов`янським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 29 про відмову в призначенні пенсії (а.с. 13-16).

Відповідач у рішенні зазначав, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється на підставі уточнюючих довідок, виданих підприємствами, установами, організаціями (незалежно від форми власності), які мають містити: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання постанови КМУ № 595 від 07.11.2014 року з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації у Донецької та Луганської областях підприємствам з непідконтрольної українській владі території було рекомендовано перереєструватись в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань № від 07.10.2019 року ДП "Артемвугілля" () переєструвалось в м. Святогірську.

У разі, якщо уточнююча довідка видана підприємством, яке перереєструвалось на території України, однак первинні документи залишились на тимчасово не підконтрольній українській владі території, відповідає даним, наявним в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, записам трудової книжки, результатам атестації робочих місць, вона може бути врахована при обчисленні стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 17.02.2017р. № 17.02/5 ДП "Артемвугілля" повідомляє про неможливість надання первинних документів для проведення перевірки достовірності видачі довідок про пільговий стаж роботи у зв`язку з тим, що оригінали первинних документів зберігаються в архіві підприємства на тимчасово непідконтрольній українській владі території. У зв`язку з вище вказаним періоди роботи в ДП "Артемвугілля" не зараховано до пільгового стажу по Списку № 1 з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року згідно довідок № 3009/01, № 3009/04 від 30.09.2019 року, та довідка про заробітну плату № 3009/03 від 30.09.2019 року до розгляду не приймаються, так як неможливо підтвердити довідки первинними документами.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» () зареєстровано у м. Вуглегірськ, а головне управління ДП «Орджонікідзевугілля» () переєструвалось в м. Харкові (структурний підрозділ «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» () підпорядкований ДП «Орджонікідзевугілля»). Гр. ОСОБА_1 не надав довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи, тому стаж роботи в СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» не зараховано до пільгового стажу по Списку № 1.

Період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року не зараховано до страхового стажу в зв`язку з тим, що в дипломі невірно вказано прізвище заявника.

Стаж роботи в колгоспі «Мир» з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року не враховано до страхового стажу згідно довідки № 37 від 22.10.2019 року, виданої ПСГП «Мир», так як відсутня довідка про реорганізацію підприємства.

Відповідно до наданих документів на момент звернення 13.02.2020 року страховий стаж ОСОБА_1 складає 17 років 05 місяців 22 дні, стаж за Списком № 1 складає 01 рік 00 місяців 26 днів.

За таких обставин відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , так як на момент звернення 13.02.2020 року не мав необхідного страхового та пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком.

Позивач не погодившись з рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 встановлено, що останній 25.01.1982 року прийнятий до Ордера Леніна шахтоуправління «Олександ - Захід» ім. Комсомолу України Артемівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» на посаду електрослюсаря підземного з повним робочим днем; 28.02.1985 року переведений машиністом підземним установок підземним з повним робочим днем в шахті; 18.07.1985 року переведений учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею; з 10.08.1985 року по 27.08.1985 року направлений на курси підготовки гірників очисного забою; 11.10.1985 року переведений робітником очисного забою з повним робочим днем під землею; 03.09.1987 року переведений учнем забійника підземного з повним робочим днем під землею; 02.10.1987 року переведений забійником підземним з повним робочим днем під землею; 14.03.1988 року переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею; 14.11.1988 року переведений гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею; 29.01.1992 року у зв`язку з реорганізацією шахтоуправління «Олександр - Захід» перейменована в шахту «Кондратівка», на підставі наказу Артемівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» від 29.01.1992 року № 22; 15.06.1994 року звільнений за власним бажанням; 05.03.2012 року прийнятий на роботу до СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» на посаду електрослюсаря підземного 3 розряду; 02.07.2012 року переведений електрослюсар підземний 4 розряду; 01.02.2013 року переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті; 12.12.2014 року звільнений за власним бажанням (а.с. 38-41).

Суд звертає увагу, що Порядок № 383 застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як встановлено з трудової книжки позивач у період з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на ДП «Артемвугілля» працював на посадах «електрослюсарем підземним», «машиністом підземних установок» «учнем гірника очисного забою», «гірником очисного забою», «учнем забійника підземного», «забійником підземним».

Суд зазначає, що вищезазначені професії, за якими позивач працював у спірний період віднесені до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Постановою Ради міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, отже, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача підтверджується наявними записами у копії трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 .

Таким чином, суд зазначає, що періоди роботи на з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на ДП «Артемвугілля» відповідач повинен зарахувати на підставі записів у трудовій книжці позивача.

Суд звертає увагу нате, що позивачем при зверненні до управління була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.09.2019 року № 3009/01, видана ДП «Артемвугілля», відповідно до якої встановлено, що позивач у період з 25.01.1982 року по 27.02.1985 року виконував гірничі роботи під землею на посаді електрослюсаря підземного, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року, 28.02.1985 року по 17.07.1985 року виконував гірничі роботи під землею на посаді машиніст підземних установок підземний, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року, з 18.07.1985 року по 10.10.1985 року виконував гірничі роботи під землею на посаді учня гірника очисного забою підземний з тарифною ставкою підземного учня гірника очисного забою, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року, з 11.10.1985 року по 02.09.1987 року виконував гірничі роботи під землею на посаді гірника очисного забою підземного, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року, з 03.09.1987 року по 01.10.1987 року виконував гірничі роботи під землею на посаді учня забійника підземного з виплатою тарифної ставки підземного учня забійника, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року, з 02.10.1987 року по 13.03.1988 року виконував гірничі роботи під землею на посаді забійника підземного, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року, з 14.03.1988 року по 15.06.1994 року виконував гірничі роботи під землею на посаді гірника очисного забою підземного, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року (а.с. 68-69).

Однак, як вбачається зі спірного рішення відповідача вказана довідка не була врахована відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії, оскільки ДП «Артемвугілля» листом від 17.02.2017 року № 17.02/5 повідомив про неможливість надання первинних документів на підставі яких була видана вищезазначена довідка.

Суд вважає зазначене посилання відповідача протиправним, оскільки чинним законодавством України не встановлено прямої заборони на використання документів, виданих підприємствами, що перереєструвалися за новою адресою в той час як первинні документи знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, відтак посилання відповідача на неможливість взяття до уваги документів, які надавалися позивачем для підтвердження трудового стажу є неправомірним.

Суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, відсутність можливості здійснення перевірки обґрунтованості видачі наданих документів не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Також, підстав вважати надані документи недостовірними, відповідачем не наведено.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Суд зазначає, що трудовий стаж позивач набув, працюючи в період, коли територія м. Горлівка перебувала під контролем української влади, і підприємство, на якому працював позивач, також було утворено відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були сформовані до проведення АТО і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи.

Те, що УПФУ через проведення АТО, ООС позбавлені можливості провести через архів перевірку відповідності даних архівних документів, при наявності засвідчених керівником підприємства ДП «Артемвугілля» довідки, не покладає обов`язку доказування на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року справі № 583/392/17.

Ураховуючи записи у трудовій книжці та докази, що наявні в матеріалах справи, у сукупності, суд зазначає, що період з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на ДП «Артемвугілля» підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, у зв`язку з чим, суд приходить висновку, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні цього періоду до пільгового стажу діяв не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду викладене, позовні вимоги позивача в частині зарахування періоду роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на ДП «Артемвугілля» підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача зарахувати період з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на ДП «Артемвугілля» до страхового стажу, суд зазначає, що згідно розрахунку стажу (а.с. 62), долученого до матеріалів справи, встановлено, що період роботи позивача з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на ДП «Артемвугілля» до страхового стажу зараховані, отже позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача зобов`язати зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року на підприємстві СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля», суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, отже посилання відповідача у спірному рішенні на відсутність довідку, уточнюючих пільговий стаж позивача є протиправним, оскільки трудова книжка позивача містить запис який підтверджує, що позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також, суд вказує на те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ДП «Орджонікідзевугілля» () переєструвалось в м. Харкові.

Відповідно до частиною 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень встановлено, що органи, які призначають пенсію мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Проте, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що відповідач звернувся до ДП «Орджонікідзевугілля» з вимогою надати первинні документи для визначення права позивача на зарахування періоду роботи з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року до пільгового стажу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 2 зазначеної статті Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Приписами п. 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно відомостей про спеціальний стаж Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування "Індивідуальні відомості про застраховану особу" (Форма ОК-5) ОСОБА_1 встановлено, що позивач у період березень 2012 року - серпень 2014 року, жовтень 2014 року - листопад 2014 року виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на викладене, суд вважає протиправним дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача період роботи підприємстві СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» з 05.03.2012 року по 31.08.2014 року та з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року.

Стосовно вимоги позивача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року та з 01.12.2014 року по 12.12.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону № 1058-IV:

- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV зазначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку […] і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, при розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах органи Пенсійного фонду України мають не лише встановити факт зайнятості особи повний робочий день на певних (визначених нормативно-правовими актами) роботах (посадах), а й встановити ту обставину, що під час зайнятості на зазначених посадах заявник був застрахованою особою, за яку щомісяця сплачувались страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (мав страховий стаж).

Згідно ч. 2 зазначеної статті Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування "Індивідуальні відомості про застраховану особу" (Форма ОК-5) встановлено, що позивачу у період роботи на СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року з 01.12.2014 року по 12.12.2014 року заробітна плата не нараховувались та підприємством не сплачувались страхові внески.

Крім того, згідно Індивідуальних відомостях про застраховану особу встановлено, що підприємством спецстаж позивача на СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» за період з вересень та грудень 2014 року не визначено.

Отже, суд вважає, що періоди з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року з 01.12.2014 року по 12.12.2014 року не підлягають зарахуванню до пільгового стажу, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частини не підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача зарахувати період роботи на СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» з 05.03.2012 року по 12.12.2012 року до страхового стажу суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку стажу позивача період роботи на СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» з 05.03.2012 року по 28.02.2014 року зараховано до страхового стажу.

Проте, періоди з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року та з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року не зараховано до страхового стажу, у зв`язку з несплатою підприємством єдиного соціального внеску.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону № 1058 визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Частиною 6 статті 20 цього Закону визначено, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Частинами 10, 12 статті 20 цього Закону передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов`язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд зазначає, відповідальність за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску покладається на СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля», а не на позивача.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що сам факт не зарахування сум єдиного соціального внеску, сплачених із заробітної плати позивача, на банківський рахунок Пенсійного фонду, про що стверджує відповідач, за відсутності вини позивача, не є підставою для відмови у зарахуванні йому страхового стажу за вищевказані періоди, у зв`язку з чим суд приходить висновку, що період роботи СП «Шахта «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року та з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року відповідач повинен зарахувати до страхового стажу позивача.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо періодів роботи позивача з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року та з 01.12.2014 року по 12.12.2014 року, суд приходить висновку про відсутність підстав для зарахування вказаних періодів до страхового стажу позивача, оскільки за вказані періоди відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати єдиного соціального внеску.

Стосовно вимоги позивача про зарахування до страхового стажу періоду до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообовґязкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності вказаним вище Законом пенсії на загальних підставах призначались згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", статтею 56 якого передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людиноднів ділиться на 25,4.

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

З копії трудової книжки позивача встановлено про відсутність запису про період роботи у колгоспі «Мир», у зв`язку з чим при зверненні до управління із заявою про призначенні пенсії позивач надав довідку № 37 від 23.10.2019 року, видану Приватним сільськогосподарським підприємством «Мир».

Згідно зазначеної довідки вбачається, що позивач перебував членом колгоспу «Мир» з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року, відповідно до якої визначено вироблених трудоднів 55 (а.с. 72).

Як вбачається зі спірного рішення відповідача, вказана довідка не була врахована відповідачем, оскільки позивачем

Суд погоджується з даним посиланням відповідача, оскільки не надано доказів які підтверджують повноваження Приватного сільськогосподарського підприємства «Мир» для надання довідки про час роботи позивача у колгоспі «Мир».

Проте, суд зазначає, що відповідачем передчасно прийнято рішення про відмову у зарахуванні зазначеного періоду до страхового стажу з огляду на наступне.

приписами пункту 4.1 та 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Крім того, частиною 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень встановлено, що органи, які призначають пенсію мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Однак, відповідач у порушення вищезазначених вимог не звернувся до Приватного сільського підприємства «Мир» з вимогою надати інформацію стосовно підстав видачі довідки № 37 від 23.10.2019 року про періоди роботи ОСОБА_1 у колгоспі «Мир» у період з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року.

Крім того, відповідно до п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано позивачу строку для надання додатковим документів, чим порушив права позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що вимоги позивача про зарахування до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року у колгоспі «Мир» є передчасними, оскільки відповідачем не були вчинені дії для отримання додаткових доказів.

Стосовно вимоги позивача зарахувати до пільгового та страхового стажу за списком № 1 період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року в середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту "д" статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" за час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 навчався в Професійно - технічному училищі № 92 м. Голівки з 01 вересня 1978 року по 10 січня 1982 року в йому видано диплом НОМЕР_1 від 11.01.1982 року про присвоєння кваліфікації електрослюсар підземний 3 розряду (а.с. 32).

Суд зазначає, що диплом НОМЕР_1 від 11.01.1982 року виданий на ім`я ОСОБА_1 , проте у паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 визначено прізвище позивача - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим позивач не зарахував період навчання до страхового та пільгового стажу позивача.

Суд не погоджується з даними доводами відповідача, оскільки паспорт позивачу виданий 11 квітня 2014 року, а диплом 11 січня 1982 року, отже на момент видачі диплому працівник який заповнював диплом не міг передбачати, що у паспорті, який буде видано у 2014 році, прізвище позивача буде зазначено « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 ».

Крім того, суд звертає увагу на те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 , останній у період з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року проходив навчання в Середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівки, зазначений напис внесено на підставі диплома НОМЕР_1 (а.с. 38).

Оскільки запис у трудовій книжці позивача підтверджує період навчання з 01.09.1972 року по 10.01.1982 року в Середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівки, суд приходить про необхідність зарахування вказаного періоду до страхового стажу.

Крім того, з трудової книжки позивача встановлено, що після закінчення навчання позивач працевлаштувався до Ордера Леніна шахтоуправління «Олександ - Захід» ім. Комсомолу України Артемівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» на посаду електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті.

Приймаючи до уваги ті факти, що перерва між днем закінчення навчання позивача в професійно-технічному навчальному закладі і днем зарахування його на роботу за професією, яка віднесена до робіт зі шкідливими умовами праці, передбаченими Списком № 1 виробництв, робіт, не перевищує 3-х місяців, отже суд вважає, що період навчання у Горлівському ПТУ № 97 з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року необхідно зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди.

З огляду на викладене, суд вважає, що спірне рішення № 29 відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.02.2020 року, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії, у зв`язку з чим рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача визнати протиправними дій Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового трудового стажу за списком № 1 ОСОБА_1 періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир", до страхового стажу та пільгового трудового стажу за списком № 1 період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року в середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки, самі по собі дії, результатом яких стало прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення не порушують прав позивача, а скасування спірного рішення є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 29 від 21.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 ОСОБА_1 згідно заяви від 13.02.2020 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 31.08.2014 року та з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року та з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", до страхового та пільгового стажу період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.14982 року в Середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частино 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 280,27 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового трудового стажу за списком № 1 ОСОБА_1 періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир", до страхового стажу та пільгового трудового стажу за списком № 1 період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.1982 року в середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області, визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 29 від 21.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 ОСОБА_1 згідно заяви від 13.02.2020 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового трудового та страхового стажу за списком № 1 періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 12.12.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир", навчання з 01.09.1978 року по 10.01.14982 року в Середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області, до страхового стажу період роботи з 07.06.1994 року по 23.08.1994 року в колгоспі "Мир" - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 29 від 21.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 ОСОБА_1 згідно заяви від 13.02.2020 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) від 13.02.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи з 25.01.1982 року по 15.06.1994 року на підприємстві ДП "Артемвугілля", з 05.03.2012 року по 31.08.2014 року та з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року та з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року на підприємстві СП "Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", до страхового та пільгового стажу період навчання з 01.09.1978 року по 10.01.14982 року в Середньому професійно - технічному училищі № 92 м. Горлівка Донецької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) судовий збір в розмірі 280 (двісті вісімдесят) гривень 27 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 29 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська