Справа № 600/1188/20-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1188/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - анісімов О.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

29 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: Сарафінчан І.Ф.,

представника відповідача: Баланецького О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання рішення протиправним,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Октагон-Аутдор» звернулось до суду з позовом до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати з моменту його прийняття рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 04.08.2020 р. №347/17 «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами на роздільній смузі (зелена зона) дороги проспекту Незалежності, 125, 128 у місті Чернівцях».

Ухвалою суду від 11.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію індивідуального акта рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 04.08.2020 р. №347/17 «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами на роздільній смузі (зелена зона) дороги проспекту Незалежності, 125, 128 у місті Чернівцях»;

- заборонити здійснювати демонтаж рекламних конструкцій належних ТОВ «Октагон-Аутдор» за адресами: м. Чернівці, проспект Незалежності, 125, 129 у м. Чернівцях будь-яким особам, до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено, внаслідок чого вжито заходи забезпечення адміністративного позову у спосіб, про який просив заявник.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити позивачеві у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального і процесуального права, які регулюють спірні відносини, що і призвело до невідповідності висновків суду, що вплинуло на прийняття незаконного рішення.

Зокрема, апелянт вважає, що у випадку задоволення позову, безпосередньо судом скасується оскаржуваний акт, а відтак вказане спростовує твердження суду про можливе утруднення в майбутньому виконання рішення суду та реалізації позовних вимог. Разом з тим, суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначими задоволенню позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, в той час, як представник позивача проти цього заперечувала, просила ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обрання такого способу забезпечення позову, який зазначив позивач, є логічним, а не вжиття таких заходів призведе до неможливості або ускладнення поновлення порушених прав та інтереси позивача, у разі задоволення позову.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

За висновком суду апеляційної інстанції, викладені в заяві мотиви та доводи звернення до суду, є достатніми для висновку щодо існування небезпеки ускладнення забезпечення ефективного захисту порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача, оскільки внаслідок демонтажу рекламних засобів до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі можуть виникнути несприятливі наслідки для позивача у вигляді понесених витрат з демонтажу рекламних засобів, виготовлення нових та оплата послуг з їх монтажу.

Доводи апелянта про те, що застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, колегія суддів відхиляє, оскільки забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти дії, спрямовані на демонтаж відповідних рекламних конструкцій, не є вирішенням спору по суті на період до ухвалення судового рішення, а є способом його забезпечення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову.

Заявником до суду надано належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та охоронюваним законом інтересам до ухвалення рішення суду, а також необхідності докладання значних зусиль, та витрат для захисту таких прав, свобод та охоронюваних законом інтересів в разі не вжиття судом заходів забезпечення позову.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 жовтня 2020 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.