Справа № 400/977/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/977/20

Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Миколаїв, 25 травня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлій О.О., Єщенко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Євгройл» до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 14.02.2020 року № 2383-50, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Євгройл» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 14.02.2020 р. №2383-50 на суму 678 409,17 р.; зобов`язати відповідача виключити з інтегрованої картки платника податковий борг у сумі 685 195,05 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач протиправно нарахував пеню за весь період заниження в сумі 685195,05 грн., яка з урахуванням переплати складає 685 195,05 грн., оскільки мав розпочати нарахування пені тільки з 08.02.2020 р., у разі несвоєчасної сплати позивачем зобов`язання, адже постанова Верховного Суду, якою позивачу відмовлено у задоволенні позову і відповідно у скасуванні податкових повідомлень-рішень набрала законної сили 28.01.2020 р., а зобов`язання позивачем сплачено 07.02.2020 р.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року, позов задоволено.Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) від 14.02.2020 р. №2383-50 на суму 678 409,17 р. Зобов`язано Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) виключити з інтегрованої картки платника товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Євгройл" (проспект Героїв України, 117-а, Миколаїв, 54025, ідентифікаційний код 37585864) податковий борг у сумі 685 195,05 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначило про порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

У своїх доводах апелянт зазначає що пеня нарахована правомірно контролюючим органом, у зв`язку із несплатою своєчасно узгодженої суми грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств, з податку на додану вартість та згідно податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2015 року. Податкова вимога від 14.02.2020 року № 678409,17 є діючою та підлягає сплаті.

02.09.2020 року ТОВ «Агропромислова компанія «Євгройл» надано відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач у справі просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, у зв`язку із необґрунтованістю викладених у скарзі мотивів, оскільки Товариство у визначений термін сплатило суму узгодженого грошового зобов`язання 07.02.2020 року. Таким чином, пеня нарахована у відповідності до ст. 129 ПК України безпідставно.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.02.2020 р. відповідачем було сформовано податкову вимогу №2383-50 на загальну суму податкового боргу 678 409,17 грн., яку позивач вважає протиправною та оскаржує у даному позові.

Передумовою для формування податковим органом вищезазначеної вимоги є результат оскарження позивачем податкових повідомлень-рішень від 27.11.2015 р. № про збільшення зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 146 902 грн. за основним платежем та штрафних санкцій в сумі 73451 грн., податкового повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 730 712 за основним платежем та 365 356 грн. за штрафними санкціями, № про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 105 145 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 26 286 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені до суду, за результатами їх оскарження Миколаївським окружним адміністративним судом було ухвалено постанову 30.03.2016 р. про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 р. скасовано вищезазначену постанову Миколаївського окружного адміністративного суду та задоволено позов, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 27.11.2015 р. № про збільшення зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 146 902 грн. за основним платежем та штрафних санкцій в сумі 73451 грн., податкового повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 730 712 за основним платежем та 365 356 грн. за штрафними санкціями, № про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 105 145 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 26 286 грн.

Постановою Верховного Суду від 28.01.2020 р. задоволено касаційну скаргу податкової, скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду та залишено в силі постанову Миколаївського окружного адміністративного суду, якою відмовлено у задоволенні позову. Постанова набрала законної сили 28.01.2020 року.

07.02.2020 р. позивачем було сплачено до бюджету 220 333 грн., 1 096 068 грн. та 131 431 грн., у зв`язку із залишенням в силі спірних податкових повідомлень-рішень за результатами судового оскарження, що підтверджується платіжними дорученнями №37, 38 та 39 від 07.02.2020 р. (а. с. 19-21).

14.02.2020 р. керуючись вимогами п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, засобами ІТС «Податковий блок» сформовано вимогу про сплату податкового боргу у сумі 678 409,17 грн. (нараховано пені 685 195,05 грн., яка за рахунок існуючої переплати у сумі 6785,88 грн. зменшилась до 678 409,17 грн.) У відзиві відповідач зазначив, що пеню нараховано, у зв`язку із винесенням рішення від 28.01.2020 р. у справі №814/4288/15.

Позивач не погоджується з таким нарахуванням пені, у зв`язку з чим звернувся із даним позовом до суду про оскарження вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.Нарахування відповідачем пені в сумі 685 195,05 грн. є протиправним, оскільки відповідач мав розпочати нарахування у разі не сплати позивачем зобов`язання з 08.02.2020 р.Відповідач не довів суду, правомірність нарахування пені в сумі 685 195,05 грн., відповідно не довів правомірність формування податкової вимоги від 14.02.2020 р. №2383-50 на суму 678 409,17 грн. (з урахуванням переплати).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виключити дані щодо боргу в сумі 685 195, 05 грн., суд першої інстанції посилаючись на приписи Порядку № 422 зауважив, що у випадку неповного та/або несвоєчасного відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущених як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок, у разі їх виявлення структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

За таких обставин, зобов`язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до інтегрованої картки платника податків є належним способом захисту порушеного права.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції. Вважає їх правильними, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначеннямп.п. 14.1.175. п, 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України (далі-ПК України), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до пп. 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пеня, у розумінні пп. 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

За приписами п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підстави та порядок нарахування пені визначені у ст.129 ПК України (в редакції з 2017 р., з прийняттям Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21.12.2016р. №1797-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року).

Нарахування пені, згідно вимог ст. 129 ПК України розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до п. 129.3 ст. 129 ПК України, нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день..

Тобто, з 01.01.2017 р. передбачено, що пеня розпочинає нараховуватись з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

При цьому, нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення - рішення)), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Водночас, судова колегія зауважує, що пп.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 у редакції з 01.01.2017р. не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання.

Тобто, оскільки товариством відповідні податкові повідомлення-рішення, за якими контролюючим органом було визначено підприємству грошові зобов`язання були в судовому порядку оскаржені, та остаточне рішення у справі прийнято 28.01.20.20 року, колегія суддів погоджується з доводами позивача у справі що саме з цієї дати грошові зобов`язання визначені за спірними податковими повідомленнями-рішеннями вважались узгодженими.

Перебіг 10-денного строку для самостійного погашення узгодженої суми зобов`язання у даному випадку розпочався 28.01.2020 року. Кінцевий строк для сплати зобов`язань 07.02.2020 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно правомірності нарахування пені ТОВ «Агропромисловий комплекс «Євгройл» спростовуються наявними у справі доказами.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Агропромисловий комплекс «Євгройл» 07.02.2020 року сплачено до бюджету 220333,0 грн. за податковим повідомленням-рішенням № згідно платіжного доручення № 38 від 07.02.2020 року; 1096068,0 за податковим повідомленням-рішенням № згідно платіжного доручення №39; 131431,0 грн. за податковим повідомленням-рішенням № згідно платіжного доручення № 37.

Тобто, 07.02.2020 року самостійно та своєчасно погашено узгоджену суму та наявні штрафні санкції протягом 10 денного строку, наступних за останнім днем узгодження в порядку п. 57.3 ст. 57 ПК України.

З урахуванням встановленого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем правомірності нарахування пені в сумі 685 195,05 грн., та відповідно недоведеності правомірності формування податкової вимоги від 14.02.2020 р. №2383-50 на суму 678 409,17 грн. (з урахуванням переплати).

При цьому, зобов`язуючи відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків в якості належного способу захисту порушеного права, суд першої інстанції зазначив наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) (далі - Порядок № 422).

Згідно п. 2 вказаного порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, а оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Пунктом 3 Порядку № 422 встановлено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (п. 4 Порядку № 422).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку № 422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Розбіжності, в контексті приписів п. 2 розділу 2 Порядку № 422 не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Системний аналіз вищевикладеного дає суду підстави дійти висновку, що у випадку неповного та/або несвоєчасного відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущених як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок, у разі їх виявлення структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права позивача є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Таким чином, оскільки до інтегрованої картки Товариства було внесено інформацію про нарахування пені, яку суд вважає необґрунтовано нарахованою, задля повного відновлення порушених прав позивача у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання податкового органу виключити з інтегрованої картки платника податковий борг у сумі 685195,05 грн.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі № 400/977/20 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.