Справа № 160/5461/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 вересня 2020 року Справа № 160/5461/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про зупинення провадження у адміністративній справі №160/5461/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2020 №Ф-5542-51 на суму 29293,44 грн. Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про сплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу в розмірі 29293,44 грн.

Ухвалою суду від 01.09.2020 року, після усунення недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просить суд зупинити провадження у справі, враховуючи, що Ухвалою Другої колегії суддів Другого сенату Конституційного Суду України про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 18.12.2019 №329-2(ІІ)/2019 у справі №1-302/2019(7130/19) відкрито конституційне провадження за даним поданням. Позивач зазначає, що результатом розгляду даної справи може бути визнання неконституційною норми права, яка буде використана судом під час вирішення даного спору по суті, в зв`язку з чим існує передбачена п.3 ч.1 ст.236 КАС України підстава для зупинення провадження у даній справі.

22.09.2020 року відповідач подав відзив на позов.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про зупинення провадження у адміністративній справі, суд виходить з наступного.

Так, судом встановлено, що Ухвалою Другої колегії суддів Другого сенату Конституційного Суду України про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 18.12.2019 №329-2(ІІ)/2019 у справі №1-302/2019(7130/19) відкрито конституційне провадження за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 5/7130(19) 18.11.2019 (http://www.ccu.gov.ua/novyna/konstytuciyni-podannya).

В своєму поданні Уповноважений Верховної Ради України з прав людини зазначає, що із системного аналізу законодавчих змін вбачається, що було скасовано раніше існуюче право платника самостійно визначати базу нарахування у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, а замість цього встановлено відповідний обов`язок. Тобто, новою редакцією Закону №2464 зобов`язано фізичних осіб-підприємців на загальній системі оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, які починаючи з 01 січня 2017 року не отримують дохід від здійснюваної підприємницької діяльності, нараховувати та сплачувати ЄСВ у розмірі не меншому, ніж мінімальний страховий внесок у розрахунку на місяць. Вважає, що визначення бази нарахування ЄСВ платником, який не отримав дохід (прибуток) у звітному періоді, звужує зміст та обсяг прав платника. Так, якщо до 01.01.2017 платники, які не отримували доходи (прибуток) у звітному періоді, мали право не сплачувати єдиний соціальний внесок, то після внесення змін до законодавства вони зобов`язані сплачувати ЄСВ незалежно від наявності доходу (прибутку), а у разі відсутності доходів (прибутку) - припинити «володіння» своїм майном. Отже, при внесенні змін до підпункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464 в частині зобов`язання визначати базу нарахування єдиного внеску платником, який не отримав дохід (прибуток) у звітному періоді, було допущено звуження змісту та обсягу існуючих прав платника, що є порушенням частини третьої статті 22 Конституції України, а також відбулось втручання в право приватної власності та право на зайняття підприємницькою діяльністю, гарантованих статтями 41,42 Основного Закону держави.

З огляду на викладене, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини у поданні просить Конституційний Суд України визнати положення пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VІІI та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ такими, що не відповідають положенням частин першої, другої статті 8, частин другої, третьої статті 22, частин першої, четвертої статті 41, частини першої статті 42, частини першої статті 64 Конституції України (http://www.ccu.gov.ua/sites/default/files/5_7130_2019.pdf).

Згідно відомостей, розміщених на офіційному сайті Конституційного Суду України, справа розглядається Великою палатою Суду з 04.06.2020 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд вважає заяву позивача обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку із чим зупиняє провадження у даній справі.

Керуючись статтями 44, 236, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у адміністративній справі №160/5461/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у справі №1-302/2019(7130/19).

Копію ухвали направити всім сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко