Справа № 160/5321/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/5321/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №160/5321/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "АВК" м. Дніпро" до Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Кондитерська фабрика "АВК" м. Дніпро" звернулося до суду з позовом до Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 29.04.2020 року про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди в сумі 134 375 695,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» неодноразово оскаржувалися постанови приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про стягнення основної винагороди у виконавчих провадженнях, які були відкриті на виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/2864/15 від 04.03.2019 року. Позивач звертає увагу на протиправність оскаржуваної постанови від 29.04.2020 року ВП № 61949924 про стягнення з боржника основної винагороди, оскільки на думку позивача, зазначена постанова винесена з порушенням вимог Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця. Позивач вважає, що обов`язковими умовами стягнення основної винагороди є фактичне виконання судового рішення та вжиття приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Відтак, оскільки відповідачем не було виконано рішення Господарського суду Донецької області від 13.12.2018 року у справі № 905/2864/15 шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки/застави, то відсутні правові підстави для стягнення основної винагороди у вигляді відсотка від фактично стягнутої суми. Відповідно, розмір основної винагороди неправомірно визначений приватним виконавцем в оскаржуваній постанові, а, отже, постанова є незаконною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що законодавцем визначено не лише можливість, а й обов`язок приватного виконавця винести постанову про стягнення основної винагороди, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. При цьому, як вказує відповідач, сума основної винагороди розрахована вірно та становить 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню. Відповідач звертає увагу, що на етапі відкриття виконавчого провадження приватний виконавець має змогу при розрахунку суми основної винагороди виходити лише з тієї суми заборгованості, яка зазначена у виконавчому документі.

Відповідач вважає, що основна винагорода приватного виконавця підлягає стягненню так само, як і виконавчий збір, з різницею, що виконавчий збір стягується органами державної виконавчої служби, а основна винагорода - приватними виконавцями. Порядок стягнення виконавчого збору/основної винагороди та правові наслідки є, фактично, однаковими. Крім того, відповідач зазначає, що в рамках виконавчого провадження відбуваються дії, які направлені на примусове виконання рішення виконавчого документу. Постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця є виконавчим документом, проте, не пред`явлена до виконання, у зв`язку з продовженням дії заходів примусового виконання рішення. Тому, на даній стадії виконавчого провадження не вбачається можливим визначити протиправність оскаржуваної постанови на підставах, які зазначає позивач, оскільки стягнення коштів не відбулося, не здійснювався їх розподіл, а винесення постанови про стягнення основної винагороди є обов`язком приватного виконавця.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Сторони повідомлені про день розгляду справи.

Представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи з підстав неотримання пояснень відповідача для надання можливості їх отримати на надати заперечення на такі.

Колегія суддів відхилила клопотання представника позивача, оскільки сторони повідомлені про день розгляду справи. Зазначені доводи у клопотанні не є підставами для відкладення розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. 29.04.2020р. відкрито виконавче провадження (ВП№61949924) за виконавчим документом (наказ Господарського суду Донецької області № 905/2864/15, виданий 04.03.2019 року), відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства АВК (87510, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Луніна, 42, код 30482582) за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2577/2-1 від 28.09.2011 р. перед публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, код 000390002) у розмірі 1 372 467 511,28 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 60600000,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,986687 грн.) складає 1 332 393 232,20 грн., заборгованість по процентам у сумі 1 060 362,84 дол. США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,98667 грн.) складає 747 607,42 дол. США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,9866787 грн.) складає 16 437 410,34 грн., заборгованість по комісії сумі 315 230,37 грн., пеня за несплату комісії в сумі 7772,80 грн. вирішено звернути стягнення на:

1) нерухомість, що є предметом іпотечного договору №20-2589/3-1 від 28.09.2011р., нотаріально посвідченого за реєстровим №1083 (з урахуванням змін від 03.09.2012р.), яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку):

- шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 97241408,00 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №3 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз.

2) нерухомість, що є предметом іпотечного договору №20-2623/3-1 від 28.09.2011р., нотаріально посвідченого за реєстровим №1103 (з урахуванням змін від 25.07.2012р., 03.09.2012р.), яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку):

- шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 23484007,00 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №3 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз.

3) транспортні засоби, які є предметом договору застави транспортних засобів №20-2586/3-1 від 28.09.2011р. (з урахуванням змін від 25.07.2012р., 03.09.2012р., 26.12.2013р.), які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку):

- шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів застави для їх подальшої реалізації за ціною - 987531,09 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №4 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз.

4) основні засоби, які є предметом договору застави №20-2582/3-1 від 28.09.2011р. (з урахуванням змін від 25.07.2012р., 03.09.2012р., 26.12.2013р.), які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку):

- шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів застави для їх подальшої реалізації за ціною - 42041172,27 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №5 від 30.09.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз;

5) основні засоби, які є предметом договору застави №20-0593/3-1 від 24.04.2015р., які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ (згідно переліку):

- шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 9446133,85 грн. без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №5 від 30.09.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз.

29.04.2020 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61949924.

Відповідно до п. 3 вказаної постанови (про відкриття виконавчого провадження) визначено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 % від суми основного боргу та з урахуванням частково стягнутої винагороди при виконанні постанови про стягнення з боржника основної винагороди виведеної в окреме виконавче провадження АСВП № 60892369: 134 375 695,22 грн.

29.04.2020 року відповідачем прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП №№ 61949924, якою постановлено стягнути з боржника - приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основну винагороду у сумі 134 375695,22 грн.

Не погоджуючись з постановою про стягнення з боржника основної винагороди, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що належним порядком стягнення основної винагороди приватного виконавця при виконанні рішення про звернення стягнення на нерухомість, транспортні засоби, основні засоби, які є предметом договору застави шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження є її виплата пропорційно до фактично стягнутої суми від реалізації такого майна на прилюдних торгах. При цьому, суд зазначив, що реалізація майна на прилюдних торгах не відбулась та відповідно й стягнення не було. Таким чином, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 29.04.2020 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61949924.

Відповідно до п. 3 вказаної постанови (про відкриття виконавчого провадження) визначено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 % від суми основного боргу та з урахуванням частково стягнутої винагороди при виконанні постанови про стягнення з боржника основної винагороди виведеної в окреме виконавче провадження АСВП № 60892369: 134 375 695,22 грн.

29.04.2020 року відповідачем прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП №№ 61949924, якою постановлено стягнути з боржника - приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основну винагороду у сумі 134 375695,22 грн.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 року № 1403-VIII визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до п. 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 року № 643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Частиною 3 статті 45 цього ж Закону визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Таким чином, Закон України "Про виконавче провадження" визначає порядок стягнення основної винагороди, який, за змістом ч. 3 ст. 45 Закону, є тотожним із порядком стягнення виконавчого збору.

Водночас, розмір основної винагороди приватного виконавця, порядок її розрахунку та випадки, коли така винагорода підлягає стягненню, визначають Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 року № 1403-VIII та постанова Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 року № 643 "Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця".

З аналізу наведених вимог Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII (ст. 31) та постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 року № 643 (п. 19) чітко вбачається, що приватний виконавець одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом, у разі коли приватний виконавець забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру.

В свою чергу, у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим документом, стягнута частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Матеріалами справи встановлено, та не спростовується сторонами, що реалізація не відбулось примусового стягнення суми заборгованості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову оскільки, враховуючи положення статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та пункт 19 Порядку № 643, підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження є здійснення приватним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум та основна винагорода обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. Проте, приватним виконавцем не було здійснено стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Посилання відповідача на помилковість посилання суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду у справі №260/801/19 є помилковими, оскільки вказана постанова суду касаційної інстанції містить аналіз та застосування норм Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та Порядку № 643.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №160/5321/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак