Справа № 805/3852/16-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 805/3852/16-а

адміністративне провадження № К/9901/23141/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Волноваського районного суду Донецької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Волноваського районного суду Донецької області, за участю третьої особи - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила зобов`язати голову Волноваського районного суду видати наказ про відрахування її зі штату Волноваського районного суду з 07 жовтня 2016 року (останній день відпустки), в якому вказати про необхідність виплати позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення до чергової щорічної відпустки за період роботи з 05 лютого 2016 року по 07 жовтня 2016 року (по день відрахування зі штату райсуду) в розмірі посадового окладу судді, і вказати про необхідність виплати передбаченої Законом України "Про судоустрій і статус суддів" вихідної допомоги при звільненні з посади (відрахування зі штату суду).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року залишено без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду 05 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року.

29 квітня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року.

В обґрунтування даної заяви заявник зазначав, що рішенням Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(11)2020 в справі № 3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII. Положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, Конституційний Суд України визнав неконституційним виключення ст. 136 із Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями 07 вересня 2020 року позивачкою до Верховного Суду подано касаційну скаргу

У поданій касаційній скарзі позивачка з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, та направити справу для продовження розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волноваського районного суду Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 18 лютого 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року залишено без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду 05 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року вмотивована, зокрема тим, що звільнення позивача з займаної посади здійснено постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 № 1402-VIII. Разом з тим, Законом №2453, який діяв на час прийняття Верховною Радою України постанови №1515-VІІІ, виплата такої допомоги суддям при звільненні не передбачена.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року у справі № 2-р(11)2020 положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII визнано неконституційними.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у спірному випадку постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року, яку просить переглянути заявниця у зв`язку з виключними обставинами, на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , відповідно, це судове рішення не підлягало виконанню.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 15 квітня 2020 року № 2-р(11) 2020 вказано про втрату чинності положеннями Закону з дня ухвалення цього Рішення.

Тобто, саме з 15 квітня 2020 року втратили чинність положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ, яким виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року у справі №820/2462/17, постанові від 25 липня 2019 року у справі №804/3790/17.

Також Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 25 березня 2020 року у справі №808/1628/18 серед іншого вказала на те, що касаційні суди у цих справах фактично встановили, як слід застосовувати норми закону, які рішенням Конституційного Суду України визнані неконституційними, і, по-друге, суди насправді не допустили суперечливого та взаємовиключного розуміння і застосування положень законодавства, що були чинними на час розгляду спору, але втратили законну силу після визнання їх неконституційними на підставі рішення суду конституційної юрисдикції.

Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржниця в обґрунтування касаційної скарги, свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Волноваського районного суду Донецької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов