Справа № 560/2080/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2080/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

30 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року (ухвалу постановлено суддею Божук Д.А. 05 серпня 2020 року в м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Хмельницькій області до Державного підприємства "Ганнопільський спиртовий завод" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 14 квітня 2020 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства " Ганнопільський спиртовий завод", в якому, враховуючи заяву про збільшення розміру позовних вимог, просило стягнути з відповідача кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 2 261 222,92 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

2. Ухвалою суду від 21.04.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Визначено, що недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку.

3. В цій ухвалі судом зазначено, що згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. 05 серпня 2020 року ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позовну заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області до державного підприємства "Ганнопільський спиртовий завод" у частині позовних вимог про стягнення податкового боргу у розмірі 909 268,67 грн., який виник за межами 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу до 12.03.2020 (дати встановлення карантину) повернуто позивачеві.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Апелянт ГУ ДПС у Хмельницькій області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

8. Апелянт зазначив, що судом першої інстанції безпідставно не враховано неналежний фінансовий стан позивача, докази якого надавались до справи, що перешкоджало своєчасно звернутися до суду, так як були відсутні кошти для сплати судового збору.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. У позовній заяві позивач вказує, що на розгляді в Господарському суді Хмельницької області за заявою ПП "Прус" перебувала справа про банкрутство ДП «Ганнопільський спиртзавод» № 2/250-Б. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01.02.2017 року провадження у справі припинено згідно ч.1 ст. 80 ГПК України.

10. При цьому, згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 01.02.2017 по справі № 2/250-Б, провадження у справі про визнання банкрутом державного підприємства "Ганнопільський спиртовий завод" та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відбулось згідно ухвали господарського суду від 17.10.2006.

11. Суд першої інстанції врахував, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції на 17.10.2006 - порушення справи про банкрутство) у ст.1 визначав, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

12. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

13. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

14. Отже, вимоги до відповідача виникли після відкриття провадження у справі про визнання банкрутом державного підприємства "Ганнопільський спиртовий завод" та введення мораторію. Тому на такі вимоги дія мораторію не поширювалась.

15. При цьому, провадження у справі про банкрутство припинено ще ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01.02.2017.

16. Судом першої інстанції встановлено, що позивачем направлено позов до суду засобами поштового зв`язку 06.04.2020, тобто з пропуском строку позовної давності, встановленого положеннями Податкового кодексу України.

17. При цьому до позовної заяви позивачем не додано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

18. На виконання ухвали від 21.04.2020 позивачем подано до суду заяву про поновлення строків звернення до суду, у якій вказує, що податковим органом в межах строків, передбачених законодавством, вживались всі можливі заходи щодо стягнення податкового боргу з ДП "Ганнопільський спиртзавод".

19. Зокрема, направлялись податкові вимоги. Перша податкова вимога №1/92 від 05.06.2006 вручена боржнику 09.06.2006. Друга податкова вимога №2/129 від 13.07.2006 вручена 13.07.2006.

20. Крім цього, Славутське управління ГУ ДПС у Хмельницькій області, керуючись вимогами п. 96.2 ст. 96 ПК України, зверталося до Мінагрополітики з проханням прийняти рішення щодо надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання Міністерства аграрної політики та продовольства України, до сфери управління якого належить ДП "Ганнопільський спиртзавод", оскільки в протилежному випадку контролюючий орган буде зобов`язаний звернутися з відповідним позовом про стягнення податкового боргу до суду (лист від 19.06.2019 № 23686/10/22-01-55-07-10).

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

22. Апелянт зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що на даний час відсутнє стабільне фінансування згідно статей видатків для сплати судового збору Головного управління ДПС у Хмельницькій області, яке є органом державної влади та фінансується виключно з Державного бюджету України із чітким розподілом витратної частини отриманих коштів, тому виключається будь - яка можливість забезпечити оплату судового збору з інших допустимих джерел. Звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу з ДП "Ганнопільський спиртзавод" стало можливим лише після розблокування рахунків, відповідного фінансування податкового органу та оплати судового збору.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

23. Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

24. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України)

26. Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що у разі, якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

28. Податковий борг відповідача виник, починаючи з 2012-2013 років (на підставі поданих відповідачем декларацій).

29. У позовній заяві апелянт вказує, що на розгляді в Господарському суді Хмельницької області за заявою ПП "Прус" перебувала справа про банкрутство ДП «Ганнопільський спиртзавод» № 2/250-Б. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01.02.2017 року провадження у справі припинено згідно ч.1 ст. 80 ГПК України.

30. При цьому, згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 01.02.2017 по справі № 2/250-Б, провадження у справі про визнання банкрутом державного підприємства "Ганнопільський спиртовий завод" та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відбулось згідно ухвали господарського суду від 17.10.2006.

31. Колегія суддів враховує, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції на 17.10.2006 - порушення справи про банкрутство) у ст.1 визначав, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

32. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

33. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

34. Отже, вимоги до відповідача виникли після відкриття провадження у справі про визнання банкрутом державного підприємства "Ганнопільський спиртовий завод" та введення мораторію. Тому на такі вимоги дія мораторію не поширювалась.

35. При цьому, провадження у справі про банкрутство припинено ще ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01.02.2017.

36. Судом першої інстанції встановлено, що апелянтом направлено позов до суду засобами поштового зв`язку 06.04.2020, тобто з пропуском строку позовної давності, встановленого положеннями Податкового кодексу України.

37. При цьому до позовної заяви апелянтом не додано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

38. На виконання ухвали від 21.04.2020 апелянтом подано до суду заяву про поновлення строків звернення до суду, у якій вказує, що податковим органом в межах строків, передбачених законодавством, вживались всі можливі заходи щодо стягнення податкового боргу з ДП "Ганнопільський спиртзавод". Зокрема, направлялись податкові вимоги. Перша податкова вимога №1/92 від 05.06.2006 вручена боржнику 09.06.2006. Друга податкова вимога №2/129 від 13.07.2006 вручена 13.07.2006.

39. Крім цього, Славутське управління ГУ ДПС у Хмельницькій області, керуючись вимогами п. 96.2 ст. 96 ПК України, зверталося до Мінагрополітики з проханням прийняти рішення щодо надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання Міністерства аграрної політики та продовольства України, до сфери управління якого належить ДП "Ганнопільський спиртзавод", оскільки в протилежному випадку контролюючий орган буде зобов`язаний звернутися з відповідним позовом про стягнення податкового боргу до суду (лист від 19.06.2019 № 23686/10/22-01-55-07-10).

40. Також апелянт зазначав, що на даний час відсутнє стабільне фінансування згідно статей видатків для сплати судового збору Головного управління ДПС у Хмельницькій області, яке є органом державної влади та фінансується виключно з Державного бюджету України із чітким розподілом витратної частини отриманих коштів, тому виключається будь - яка можливість забезпечити оплату судового збору з інших допустимих джерел. Звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу з ДП "Ганнопільський спиртзавод" стало можливим лише після розблокування рахунків, відповідного фінансування податкового органу та проплати судового збору.

41. Розглянувши подану заяву, суд першої інстанції в ухвалі від 01.06.2020 дійшов висновку, що апелянт не виконав вимоги ухвали суду від 21.04.2020.

42. Апелянт в своїх доводах, покликаючись на неналежний фінансовий стан, на підтвердження цього надав повідомлення про безспірне списання коштів, повідомлення про стягнення коштів з рахунку боржника та виписки з рахунків, які датовані груднем 2019 року та 2020 роком.

43. Проте з матеріалів позовної заяви колегією суддів встановлено, що податковий борг відповідача виник, починаючи з 2012-2013 років.

44. Апелянтом не надано доказів того, що він був позбавлений можливості звернутись з позовом про стягнення податкового боргу, який утворився з 2012-2013 років, у визначений законодавством строк. Також не вказано, що апелянт звертався до суду з таким позовом, однак внаслідок несплати судового збору такий не був розглянутий судом.

45. Колегія суддів враховує, що у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі №810/1198/16 зазначено, що вимога безпосередньо про стягнення податкового боргу з платника податків може бути пред`явлена податковим органом протягом 1095 днів з дня виникнення боргу, який у свою чергу, може бути нарахований протягом 1095 днів з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

46. У постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року по справі №826/8231/15 викладено правову позицію, згідно якої стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

47. Колегія суддів зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

48. Апелянт вказує, що податковим органом в межах строків, передбачених законодавством, вживались всі можливі заходи щодо стягнення податкового боргу з ДП "Ганнопільський спиртзавод". Однак не вказує інших дій чи заходів, які вживались у межах цього строку, окрім направлення податкових вимог.

49. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта про неналежний фінансовий стан у кінці 2019 року та у 2020 році, а також посилання апелянта на звернення у червні 2019 року до Мінагрополітики з проханням прийняти рішення щодо надання відповідної компенсації з бюджету, як на причину пропуску строку на звернення до суду, не є поважними.

50. Водночас, колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 карантин продовжено до 24 квітня 2020 року.

51. При цьому, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби CОVID-19", згідно якого розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3.

52. Цим пунктом передбачено, зокрема, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду продовжуються на строк дії такого карантину.

53. Отже, процесуальні строки у визначених випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються.

54. Таким чином, строк звернення до суду продовжився на час такого карантину, однак лише в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу до 12.03.2020 - дати встановлення карантину.

55. На виконання ухвали суду першої інстанції від 17.07.2020 апелянтом надано детальний розрахунок податкового боргу державного підприємства "Ганнопільський спиртовий завод", який виник в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу до 12.03.2020 - дати встановлення карантину. Сума заборгованості за такий період складає 1 351 954,25 грн.

56. Згідно ч.1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

57. Відповідно до ч.2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

58. Судом першої інстанції визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення із цим позовом в частині вимог позивача про стягнення з відповідача податкового боргу за межами 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу до 12.03.2020 - дати встановлення карантину. Сума заборгованості за такий період складає 909 268,67 грн. ( 2 261 222,92 - 1 351 954,25).

59. Враховуючи відсутність поважних підстав для поновлення строку звернення до суду щодо частини позовних вимог про стягнення 909 268,67 грн., позовна заява в зазначеній частині правильно повернута апелянту.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

60. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

61. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

62. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

63. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

64. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

65. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.