Справа № 280/2258/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 вересня 2020 року Справа № 280/2258/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач (з урахуванням уточнень від 06.04.2020) просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні та перерахунку пенсії позивачу;

відповідачу застосувати Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», в редакції від 09.07.2003 № 1058-ІV (зі змінами, діючими на час призначення пенсії позивачу 29.09.2011), для призначення та розрахунку пенсії позивача;

для призначення перерахунку пенсії позивачу зарахувати стаж трудової діяльності з 28.02.1992 по 04.05.1993 на підставі документів про фактичний початок діяльності фермерського господарства, створеного позивачем;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу у відповідності до Закону та встановленого порядку нарахування пенсії, враховуючи індексацію та підвищення пенсії за віком за період з дня призначення пенсії та стягнути на користь позивача з відповідача суму недоотриманої пенсії, починаючи з 29.09.2011, у розмірі, який буде визначений за результатом остаточного перерахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.09.2011 ОСОБА_1 досягнув пенсійного віку, у зв`язку із чим 29.09.2011 звернувся до органу Пенсійного фонду із відповідною заявою про призначення пенсії. Водночас, така заява зареєстрована 28.11.2011, при цьому у заяві органом Пенсійного фонду самостійно вказано дату її подання - 28.11.2011. Пенсію позивачу призначено з 29.09.2011, проте її обчислено за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 та яким, зокрема, збільшено нормативний страховий стаж для чоловіків з 25 років до 35 років. Вказує, що оскільки за призначенням пенсії він звернувся до набрання чинності вказаними змінами, відповідач протиправно застосував положення Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI, що позбавило позивача права на пенсійну доплату за кожен рік понаднормативного стажу у розмірі 1% від мінімальної пенсії за віком. Крім того, відповідачем протиправно не зараховано до стажу позивача період трудової діяльності у фермерському господарстві з 28.02.1992 по 04.05.1993. Також вказує, що відповідачем невірно обчислюється коефіцієнт заробітної плати позивача. Посилаючись на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/2258/20.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому пояснив, що пенсію ОСОБА_1 призначено на підставі особисто поданої заяви від 28.11.2011, при цьому правомірно застосовано норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, оскільки закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії. Також вказує, що позивачем документально не підтверджено трудовий стаж за період з 28.02.1999 по 04.05.1993, отже підстави для його зарахування відсутні. З урахуванням викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він спростовує аргументи відповідача.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії за віком, призначеної з 29.09.2011.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV (у редакції, чинній на момент досягнення позивачем пенсійного віку) встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

Згідно частини 1 статті 28 Закону №1058-IV (у редакції, чинній на момент досягнення позивачем пенсійного віку) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Разом із тим, Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, вказані норми викладено у наступній редакції: Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років (ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV).

Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цьогоЗакону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. (ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV).

Як вбачається із матеріалів справи, пенсію позивачу призначено з 29.09.2011 (тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку) на підставі особисто поданої заяви про призначення/перерахунок пенсії від 28.11.2011.

Разом із тим, загальний стаж роботи позивача при призначення пенсії складав 30 р. 06 міс. 15 дн., що підтверджується листом відповідача (Токмацького відділу обслуговування громадян).

За таких обставин, суд вважає, що позивач має право на збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону №1058-IV, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

При цьому, суд виходить із того, що норми Закону №1058-IV, які передбачають таке збільшення, діяли на момент досягнення позивачем пенсійного віку та на момент призначення йому пенсії, а лише факт подання заяви 28.11.2011 (тобто в період дії Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI) не може нівелювати права позивача на збільшення пенсійних виплат.

За правилами, визначеними абзацом першим частини четвертої статті 45 Закону №1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою від 27.04.2017 щодо розрахунку пенсії (про що зазначено у листі-відповіді Токмацького ОУПФУ в Запорізькій області від 11.05.2017 №27/З-7), суд доходить висновку про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.05.2017.

Стосовно ж тверджень ОСОБА_1 про те, що заяву ним подано 29.09.2011, а запис про дату звернення 28.11.2011 зроблено самостійно органом Пенсійного фонду слід зазначити, що такі твердження не беруться до уваги з огляду на їх недоведеність жодним належним та достовірним доказом.

Щодо зарахування до стажу позивача періоду трудової діяльності у фермерському господарстві з 28.02.1999 по 04.05.1993 суд зазначає про таке.

Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, у трудовій книжці позивача міститься запис про реєстрацію його головою Селянського (фермерського) господарства «Запісних» Токмацького району Запорізької області з 04.05.1993; записи за період з 28.02.1992 по 04.05.1993 відсутні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Пунктом 4 Порядку №637 визначено, що час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток N 1).

Позивач, на підтвердження наявності трудового стажу за період з 28.02.1992 по 04.05.1993, посилається та надає до суду копію Державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею, згідно якого на підставі рішення Міської ради народних депутатів Токмацького району Запорізької області від 30.01.1992 №5 ОСОБА_1 надається у довічне успадковуване володіння 41,0 гектарів землі в межах згідно з планом землеволодіння.

Однак слід наголосити, що сам лише факт отримання земельної ділянки не означає здійснення трудової діяльності, пов`язаної з її отриманням; жодних інших документів, які підтверджують трудову діяльність позивача у фермерському господарстві з 28.02.1992 по 04.05.1993, в тому числі довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, до суду не надано.

Звідси, в даній частині позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем невірно обчислюється коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 слід зазначити про таке.

Частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

З наданого до матеріалів справи розрахунку пенсії позивача вбачається, що за період 2000 - 2003 роки заробіток ОСОБА_1 складав 0,00; внаслідок оптимізації індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії збільшився з 0,83436 до 1,28946.

Звідси, посилання позивача на порушення органом Пенсійного фонду його прав в частині невірного обчислення коефіцієнту заробітної плати підтвердження матеріалами справи не знаходять.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06.04.2020 клопотання позивача задоволено та звільнено його від сплати судового збору, а тому розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; ) щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком з 01.05.2017 шляхом збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років на 1 відсоток розміру пенсії.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 30.09.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко