Справа № 664/646/20
Суддя: Сіденко С. І.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 664/646/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі судді: Сіденко С.І.

при секретарі Скорик Н.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Департаменту патрульної поліції, який обґрунтував тим, що 29.02.2020 року відносно нього винесено постанову серії ЕАК № 2176245 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 29.02.2020 року о 11:47 годин в м. Херсоні, Бериславське шосе, 6 кілометр, водій керуючи автомобілем, в населеному пункті і рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості на 24 км/год.. Швидкість вимірювалась приладом Trucam 000804, камера 5046, чим порушив п. 12.4. ПДР України, порушення швидкісного режиму в населеному пунктах(дозволена швидкість не більше 50 км/год.) чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також відносно ОСОБА_1 29.02.2020 року була винесена постанова серія ЕАК № 2176682, відповідно до якої 29.02.2020 року о 12:34 годин в п. Інженерне, Бериславське шосе, водій керуючи т/з рухався зі швидкістю 83 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 33 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом ТС 001005. Бодікамера ДМ5040 та ДМ 5063, чим порушив п. 12.4. ПДР України, порушення швидкісного режиму в населеному пунктах(дозволена швидкість не більше 50 км/год.) чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що постанови є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки у вказаний в постанові день та час позивач ПДР не порушував оскільки рухався в населеному пункті з дозволеною швидкістю, а покази приладу Trucam 000804 та Trucam ТС 000105 не є доказами у даній справі з огляду на те, що вказаний прилад не був належним чином повірений, прилад не опломбовано.

Просить суд визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову серії ЕАК № 2176245, та серія ЕАК № 2176682 якими його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн., стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи на користь позивача.

Позивач та його представник в судове засіданні не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та просив позов задовільнити в повному обсязі.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, так як факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення належними доказами. Зазначив, що інспектор УПП діяв у межах та в порядку передбаченого законодавством України.

Що стосується застосування приладу «TruCam LTI 20/20» при вимірюванні швидкості відповідача, то вказаний прилад отримав сертифікат № UА-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року. Зазначений прилад був зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12, при цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були ввезені на територію України та введені в експлуатацію. Процедура сертифікації на даний час не передбачена. Крім того, можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20», також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.02.2020 року відносно позивача винесено постанову серія серії ЕАК № 2176245 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 29.02.2020 року о 11:47 годин в м. Херсоні, Бериславське шосе, 6 кілометр, водій керуючи автомобілем, в населеному пункті і рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості на 24 км/год.. Швидкість вимірювалась приладом Trucam 000804, камера 5046, чим порушив п. 12.4. ПДР України, порушення швидкісного режиму в населеному пунктах(дозволена швидкість не більше 50 км/год.) чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявляв бажання скористатись правовою допомогою, про що заявляв клопотання про відкладення розгляду справ на пізнішу дату.

Однак, працівниками поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Такими діями інспектори порушили права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а тому і порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, що є підставою для скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16-а.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обстави суд приходить до висновку, що позивача було позбавлено права на захист, у зв`язку з чим постанова серія ЕАК № 2176245 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі

29.02.2020 року відносно позивача винесено постанову серія ЕАК № 2176682 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 29.02.2020 року о 12:34 годин в п. Інженерне, Бериславське шосе, водій керуючи т/з рухався зі швидкістю 83 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 33 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом ТС 001005. Бодікамера ДМ5040 та ДМ 5063, чим порушив п. 12.4. ПДР України, порушення швидкісного режиму в населеному пунктах(дозволена швидкість не більше 50 км/год.) чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП

Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Швидкість руху автомобіля позивача вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості «TruCam LTI 20/20» серійний номер ТС 001005.

Відповідно до ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В силу ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд приходить до висновку, що положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не можна розглядати як заборону використання засобів вимірювальної техніки, що працює в неавтоматичному режимі.

Прилад «TruCam LTI 20/20» отримав сертифікат № UА-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року та був зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12. Міністерство економічного розвитку і торгівлі України наказом 05.04.2012, № 437 виключило пристрій TruCam з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Вказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положенням Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 11 лютого 1998 року N 113/98-ВР, який втратив чинність 01 січня 2016 року та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність.

Згідно з пунктом 1.3 "Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки", затвердженого Державним комітетом стандартизації, метрології та сертифікації України наказом N 100 від 19 лютого 2000 року (втратив чинність 14 червня 2016 року) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземними виробниками засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представником в Україні для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх вивезення на територію України партіями. Таким чином, процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України партіями.

На виконання вищевказаних нормативно-правових актів, які на даний час втратили чинність, здійснювалися державні приймальні випробування приладу TruCAM з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Так, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України наказом від 02 листопада 2015 року № 1362 виключило пристрій TruCam з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Тобто, виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Проте засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту їх виключення із даного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

До того ж відповідно до пункту 3 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 липня 2016 року N 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01 січня 2019 року. При цьому, прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація ні в якому разі не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідача зазначив, що можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20», підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних, разом з тим, зазначений висновок розповсюджується на зразки об`єкта експертизи із заводськими номерами наведеними у додатку. Прилад «TruCam LTI 20/20» із серійним номером ТС 001005 в додатку до вказаного висновку відсутній. Прилад «TruCam LTI 20/20» із серійним номером ТС 001005 має висновок від 11.06.2020 року, при цьому, прилад було використано при вимірюванні швидкості 29.02.2020 року, що викликає сумнів в достовірності показань даного конкретного приладу та проведенні його належної повірки.

За таких обстави суд приходить до висновку, що показання приладу «TruCam LTI 20/20» із серійним номером ТС 001005 не можуть бути доказом порушення позивачем швидкісного режиму.

Крім того, під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявляв бажання скористатись правовою допомогою, про що заявляв клопотання про відкладення розгляду справ на пізнішу дату.

Однак, працівниками поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Такими діями інспектори порушили права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а тому і порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, що є підставою для скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16-а.

Враховуючи встановлені судом обставини, наявні в матеріалах справи докази, постанова від 29.02.2020 року серія ЕАК № 2176682 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч. 7, 9 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу підтверджується договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.03.2020 року, що укладено позивачем із адвокатом Глянь В.В. , відповідно до яких розмір гонорару адвоката складає 500,00 грн. за 1 годину роботи, додатком до вказаного договору, відповідно якого загальна вартість послуг адвоката складає 3000,00 грн., актом приймання-передачі виконаних робіт, додатком до вказаного договору, відповідно якого адвокату сплачено 2000,00 грн, та повинно бути сплачено ще 1000,00 грн.

Суд приходить до висновку, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу підтверджений належними доказами, розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Таким чином, понесені повивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 2, 77, 241-244, 246, 257, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 2176682 від 29.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. скасувати.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 2176245 від 29.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. скасувати.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору та судових витрат на професійну правничу допомогу 3000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сіденко С. І.