Справа № 207/1758/20
Суддя: Бистрова Л. О.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 207/1758/20
№ 2-а/207/54/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

за участю секретаря Мозоль О.О.

розглянувши у судовому засіданні у м. Кам`янське адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бобраніцького Віталія Дмитровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 13 липня 2020 року, він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440, (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ). На 244 км. адміністративної дороги М-05 в Київській області, він був зупинений працівником поліції, яким була складена постанова серії ЕАМ № 2816463 від 13.07.2020 року за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху за перевезення великогабаритного вантажу комбайну, ширина якого перевищує 2,6 м., а саме 3,60 м. без дозвільних документів та накладено штраф у розмірі 510,00 грн., за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки при розгляді справи не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили про виявлення ознак правопорушення в його діях.

Так, 13.07.2020 року він здійснював перевезення вантажу, відповідно до узгодженого дозволу № 2020-9 НГ від 26.06.2020 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Під час зупинки ним були надані працівнику поліції для перевірки всі необхідні документи, зокрема і Дозвіл. Посилання працівника поліції на те, що вантаж мав ширину 3,60 м. є голослівним та не підтверджений належними та допустимими доказами. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці. Фактична зупинка автомобіля була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, до того ж, вимірювання з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку № 879. Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 2816463 від 13 липня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначає, що Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах Правил дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 13.07.2020 року близько 07:00 год. при здійсненні патрулювання екіпажем, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М-05 керував транспортним засобом MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом TAD CLASSIC, який рухався в правій крайній смузі та здійснював перевезення вантажу, комбайна, що перевищував візуально встановлені параметри, а саме ліва сторона вантажу виступала за межі смуги, в якій рухалися транспортні засоби, та частково знаходилась над сусідньою смугою з лівої сторони. Таким чином у відповідача було достатньо підстав вважати, що особа могла вчинити адміністративне правопорушення, а отже зупинка транспортного засобу була виконана з дотриманням вимог законодавства. Поряд з тим перевищення габаритних розмірів вантажу, що перевозиться можливе не лише за допомогою спеціального контролю, а і за допомогою відповідної товарно-транспортної накладної, якою встановлено параметри вантажу, що і було виконано відповідачем або іншої дозвільної документації, що перевозиться. У даному випадку позивач не пред`явив дозвіл в якому було зазначено параметри транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу. Під час розгляду справи, який зафіксований на нагрудну камеру поліцейського, позивач повідомив, що не знав про перевищення комбайном габаритів, передбачених в п. 22.5 ПДР та не має дозволу на перевезення великогабаритного вантажу. Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Даний пункт ПДР України є бланкетною нормою та у своєму змісті відсилає до положень постанови КМУ від 18.01.2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Оскільки транспортний засіб під керуванням позивача здійснював перевезення великогабаритного вантажу, на нього поширюються вимоги Постанови КМУ від 18.01.2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Наголошує, що ТЗ під керуванням позивача був зупинений не з метою здійснений габаритно-вагового контролю, а з метою реагування на порушення правил дорожнього руху. Даний транспортний засіб під час свого руху створював небезпеку для інших його учасників. Зокрема габарити ТЗ з вантажем (що встановлено під час первинного візуального огляду ТЗ до його зупинки) значно виходили за межі допустимих, які встановлені п.22.5 ПДР України, а тому транспортні засоби, які рухалися за ним та які здійснювали його обгін мали обмежену видимість, у зв`язку із чим не могли безпечно здійснити обгін у відповідності до ПДР, оскільки габарити ТЗ яким керував позивач перекривали фактичну видимість зустрічної смуги руху. Враховуючи вищезазначене, вважає, що до позивача не було застосовано процедуру габаритно-вагового контролю у розумінні, яке встановлюється відповідним Положенням. На місці події відбувалося саме реагування на порушення ПДР, оскільки вантаж значно виходив за межі габаритів транспортного засобу. Тому в даному випадку не можуть застосовуватися норми, які регулюють порядок проведення габаритно-вагового контролю (а також суміжні нормативно-правові акти). При розгляді справи позивачу були роз`ясненні його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Окрім цього, позивач був належним чином ознайомлений зі змістом та суттю скоєного ним правопорушення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2816463 від 13.07.2020 року до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 13 липня 2020 року о 07.00 год., ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М-05 керував транспортним засобом MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом TAD CLASSIC та перевозив великогабаритний вантаж комбайн, ширина якого перевищує 2,6 м., а саме 3,60 м. без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Відповідно до ст. 132-1 КпАП України, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив великогабаритний вантаж комбайн, який перевищує нормативно встановлені параметри (габарити), без відповідного погодження з органами Національної поліції.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом також було досліджено наданий відповідачем відеозапис, з якого вбачається, що працівниками поліції було заміряно та зафіксовано той факт, що позивач перевозив великогабаритний вантаж ширина якого складала 3 м. 60 см., без відповідного погодження з органами Національної поліції та позивачем цей факт було визнано.

Доводи позивача щодо неналежного місця проведення замірів, на трасі, а не в пункті вантажно-габаритного контролю, суд не приймає до уваги, оскільки в даному пункті, відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні показники відбувається вимірювання (взваження) транспортного засобу з метою визначення його фактичної ваги та навантаження на вісь. Жодних правил щодо вимірювання габаритних параметрів транспортного засобу даний Порядок не містить.

Крім того, чинним законодавством не передбачено сертифікація вимірювальної рулетки.

Отже, встановлені обставини в їх сукупності свідчать про обґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем вимог п.22.5 ПДР України та законність притягнення позивача до відповідальності згідно ст. 132-1 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача та відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бобраніцького Віталія Дмитровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.О. Бистрова