Справа № 640/8689/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Київ № 640/8689/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Громадської ради доброчесності (вул. Генерала Шаповалова, 9, м. Київ, 03109),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційна комісія суддів України (вул. Генерала Шаповалова, 9, м. Київ, 03109)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Громадської ради доброчесності (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційна комісія суддів України, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Висновок про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений Громадською радою доброчесності 16.04.2019 року;

- визнати протиправними дії Громадської ради доброчесності щодо надання під час проведення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України процедури кваліфікаційного оцінювання негативного Висновку про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затвердженого Громадською радою доброчесності 16.04.2019 року.

Підставами позову Позивачем зазначено, безпідставність та протиправність висновку від 16.04.2019 внаслідок того, що викладені у висновку обставини не містять обґрунтувань достатніми доказами врахованої інформації, з посиланням на надійні та достовірні джерела, які її підтверджують. Також, позивач зазначає, що покладені в основу висновку обставини ґрунтуються на вигаданих припущеннях без повної та всебічної перевірки та зазначення достовірних джерел отриманої інформації.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов.

Представник третьої особи надав письмові пояснення, в яких вказано, що колегія Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, дослідивши висновок про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затвердженого Громадською радою доброчесності 16.04.2019 року, пояснення судді, не встановила підстав оцінити позивача за критеріями професійної етики та доброчесності у 0 балів й ухвалила рішення від 8 травня 2019 року №179/ко-19, яким суддю Господарського суду Київської області ОСОБА_1 , який за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 752,875 бала, що у свою чергу становить більше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв обґрунтовано визнано таким, що відповідає займаній посаді.

Розглянувши подані позивачем та третьою особою документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та пояснення третьої особи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням ВККС України від 26.04.2018 №99/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема, судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 .

Позивач склав анонімне письмове тестування, за результатами якого набрав 75,375 балів. За результатами виконаного практичного завдання позивач набрав 62,5 бала.

На етапі іспиту, складеного 14.05.2018р., позивач загалом набрав 137,875 бала та рішенням ВККС України від 03.08.2018 №189/зп-18 позивача було допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді "Дослідження досьє та проведення співбесіди".

Громадською радою доброчесності надано до ВККС України висновок про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений 16.04.2019 (надалі також - висновок від 16.04.2019).

Відповідно до протоколу електронного голосування від 16.04.2019 Громадська рада доброчесності затвердила висновок щодо позивача 11-ма голосами з 18 голосів членів Ради.

Зі змісту висновку від 16.04.2019 року вбачається, що суддя Господарського суду Київської області ОСОБА_1 не пояснив переконливо джерела походження ліквідного майна, втрат отриманих благ (його та членів сім`ї) і легальні доходи, на думку розсудливого спостерігача, викликають сумніви щодо достатності для набуття такого майна, здійснення таких витрат, отримання благ (підпункт 4.9 п.4 Індикаторів визначення невідповідності суддів (кандидатів на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики, затвердженим рішенням Громадської ради доброчесності від 11.01.2019).

Пункт 1 висновку від 16.04.2019 зазначає, що: згідно з даними декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, суддя отримав подарунок від батька у грошовій формі у розмірі 750 000,00 грн. Проте, згідно з відомостями, які містяться в досьє, сукупний розмір доходів батька судді за 2013-2015 роки є істотно нижчим, ніж розмір зробленого подарунка, що породжує обґрунтовані сумніви у його фінансовій спроможності зробити такий подарунок судді.

Пункт 2 висновку від 16.04.2019 зазначає, що: згідно з даними декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, суддя разом з дружиною 28.04.2007 набули право власності на житловий будинок (322,06 кв. м) та земельну ділянку (1560 кв. м) у населеному пункті Мархлівка Васильківського району Київської області. Задекларована вартість цього майна становить близько 1,5 млн. грн., що на момент набуття у власність складало понад 300 тис. доларів США.

За результатами проведеної 08.05.2019 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України співбесіди позивача визнано таким, що відповідає займаній посаді, оскільки позивач надав усні та письмові пояснення, а також копії підтверджуючих документів.

Вважаючи висновок відповідача від 16.04.2019 року необгрунтованим та таким, що затверджений з порушенням "Регламенту Громадської ради доброчесності", позивач звернулась до суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Частинами першою, шостою, сьомою статті 87 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що громадська рада доброчесності утворюється з метою сприяння Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання.

Громадська рада доброчесності:

1) збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді);

2) надає Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді);

3) надає, за наявності відповідних підстав, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє;

4) делегує уповноваженого представника для участі у засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді);

5) має право створити інформаційний портал для збору інформації щодо професійної етики та доброчесності суддів, кандидатів на посаду судді.

Для здійснення повноважень, зазначених у цій статті, членам Громадської ради доброчесності надається право безоплатного та повного доступу до відкритих державних реєстрів.

Згідно з розділом III "Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення", затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.02.2018 №20/зп-18): за наявності відповідних підстав Громадська рада доброчесності надає Комісії вмотивований висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності або іншу інформації стосовно судді (кандидата на посаду судді), які надаються та розглядаються Комісією у порядку, встановленому Регламентом Комісії (пункт 43); інформація, яка містилися у висновку, за наявності достатніх підстав береться до уваги Комісією під час визначення оцінок за відповідні критерії. Комісія не надає оцінку судовим рішенням, відображеним у відповідному висновку або інформації, за відсутності посилання на рішення компетентного органу про притягнення судді (кандидата на посаду судді) до передбаченої законом відповідальності або встановлення факту порушення суддею (кандидатом на посаду судді) вимог законодавства (пункт 46).

"Регламентом Громадської Ради Доброчесності" (далі - Регламент ГРД), схваленого рішенням Громадської ради доброчесності від 23.11.2016 № 1/2016 (зі змінами) встановлено: члени Ради поділяють такі цінності як гідність, справедливість, права людини, доброчесність, повага до незалежності суддів і керуються ними у своїй діяльності. Рада та її члени здійснюють свою діяльність на засадах добросовісності, безсторонності, прозорості, рівноправності членів, політичної нейтральності (частини перша-друга статті 3); Рада здійснює свою діяльність у чотирьох колегіях, до кожної з яких входить п`ять членів Ради (перше речення частини першої статті 12); Колегія Ради: організовує збір, перевірку та аналіз інформації щодо судді (кандидата на посаду судді) членами Ради, які входять до колегії; 3) приймає рішення про надання Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформації щодо судді (кандидата на посаду судді); приймає, за наявності відповідних підстав, висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та (або) доброчесності і передає його зборам Ради для затвердження (пункти 3-4 частини другої статті 12); за результатами перевірки та (або) аналізу інформації щодо судді (кандидата на посаду судді) Рада колегією або зборами за відсутності підстав для прийняття (затвердження висновку) може прийняти рішення про надання Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформації щодо доброчесності та (або) етичності поведінки судді (частина перша статті 18); у рішенні наводяться посилання на джерела інформації, а в разі необхідності самі джерела додаються до рішення (частина третя); за результатами аналізу та перевірки інформації щодо судді (кандидата на посаду судді) Рада колегією приймає вмотивований висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, якщо визнає: 1) достовірною інформацію, яка є достатньою для такого висновку; або 2) наявність обґрунтованого сумніву щодо відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію доброчесності чи професійної етики, що може негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади. Негативна репутація судді або кандидата на посаду судді, недобросовісність можуть згадуватися у висновку, якщо твердження про це обґрунтовується відповідними обставинами (частина перша статті 12); у висновку наводяться посилання на джерела інформації, а в разі необхідності самі джерела додаються до висновку (частина друга).

На думку суду, зміст наведених положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", "Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення", "Регламенту Громадської Ради Доброчесності" дає підстави дійти висновку, що рішення із зазначенням негативної інформації про суддю, висновок про невідповідність судді критеріям доброчесності та професійної етики можуть затверджуватись лише за наявності на це підстав. Висновок про невідповідність судді критеріям доброчесності та професійної етики повинен бути вмотивований, затверджуватись за результатами аналізу та перевірки інформації щодо судді, яка є достовірною та достатньою для обґрунтованого висновку. При цьому сумніви членів Ради щодо відповідності судді критеріям доброчесності чи професійної етики мають бути обґрунтовані. В свою чергу, рішення про надання Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформації щодо доброчесності та (або) етичності поведінки судді може бути затверджене за наявності такої інформації та за результатами її аналізу.

Статтею 20 "Регламенту Громадської Ради Доброчесності" встановлено: перевірка інформації про суддю (кандидатів на посаду судді) проводиться з метою оцінки її достовірності. Така оцінка здійснюється відповідно до внутрішнього переконання члена Ради (частина перша); з метою перевірки інформації про суддю (кандидата на посаду судді) член Ради з`ясовує і оцінює надійність джерела інформації; порівнює інформацію з різних джерел; робить необхідні запити на доступ до публічної інформації; звертається за консультаціями до осіб, які можуть надати експертну допомогу; звертається за додатковою інформацією до очевидців; здійснює інші дії відповідно до рекомендованого алгоритму збору, перевірки та аналізу інформації про суддю (кандидата на посаду судді), а також інші дії, які вважає необхідними Пункти 1-6 частини другої); аналіз інформації про суддю (кандидатів на посаду судді) проводиться з метою визначення релевантності інформації для цілей кваліфікаційного оцінювання та підготовки проекту рішення або висновку Ради щодо судді (кандидата на посаду судді) (частина третя); під час аналізу інформації про суддю (кандидата на посаду судді) член Ради, зокрема: оцінює інформацію під кутом зору критеріїв доброчесності та професійної етики; відкидає інформацію, яка є вочевидь недостовірною, або якщо її джерела не викликають довіру; визначає зміст проекту рішення або висновку (пункти 1-3 частини четвертої).

Суд також звертає увагу, що відповідно до пункту 4.10.3 Регламенту ВККСУ від 13.10.2016 р. №81/зп16 інформація або висновк має містити, зокрема, обґрунтовану достатніми доказами інформацію, яка може свідчити про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики з посиланням на надійні та достовірні джерела, які її підтверджують (у разі надання висновку). Вищезазначена інформація має бути персоніфікованою та містити інформацію про особу, яка надала таку інформацію (джерело походження інформації). У разі недотримання зазначених вимог така інформація вважається анонімною і не підлягає розгляду

Суд зазначає, що можливість отримання інформації від кандидата, у т. ч. до прийняття рішення (висновку) передбачена п. 5 ст. 23 Регламенту ГДР,.

Суд зазначає, що викладені у пункті 1, 2 оскаржуваного висновку обставини наведені з порушенням частини 1 статті 19 Регламенту ГРД та Регламенту ВККСУ №81/зп16 від 13.10.2016р., виходячи з наступного.

Згідно зі змістом п.1 оскаржуваного висновку відповідача зазначено, що згідно з даними декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, суддя отримав подарунок від батька у грошовій формі у розмірі 750 000,00 грн. Проте, згідно з відомостями, які містяться в досьє, сукупний розмір доходів батька судді за 2013-2015 роки є істотно нижчим, ніж розмір зробленого подарунка, що породжує обґрунтовані сумніви у його фінансовій спроможності зробити такий подарунок судді.

В обґрунтування сумнівів щодо фінансової спроможності батька позивача подарувати в 2015 році грошові кошти позивачу в сумі 750 000 грн. відповідач посилається на відомості, які містяться в досьє. При цьому, відповідачем не наведено жодних фактичних даних та розрахунків, які відображають фактичні обставини, зокрема встановлений відповідачем розмір доходів батька за 2013-2015 роки. Крім того, відповідачем не досліджено доходи батька позивача за попередні періоди, які давали можливість зробити значні заощадження.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, наведені у пункті 1 обставини, які викладені у висновку від 16.04.2019 року спростовуються довідкою Головного управління ПФУ у м. Києві від 13.05.2019 року №14332, виданою батьку позивача ОСОБА_2 , в тому, що він знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ у м. Києві (Дніпровського району) та в період з жовтня 2011 року по грудень 2015 року отримував щомісячне довічне грошове утримання судді в загальній сумі 1 184 179,54 грн.

Також, батько позивача в кінці 2010 року отримав вихідну допомогу судді в сумі 635995,07 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком вихідної допомоги судді Верховного Суду України ОСОБА_2 .

Крім того, за результатами розгляду адміністративного позову батька позивача у справі Дніпровського районного суду м. Києва №755/29974/13-а, постановою від 24.12.2013 року зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити батьку позивача - ОСОБА_2 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 03.06.2013 року в розмірі 90% від суми 29076,46 грн.

Відтак, наведені обставини свідчать про отримання батьком позивача протягом періоду з жовтня 2011 року по грудень 2015 року 1 820 176,61 грн., що достовірного підтверджується належними в матеріалах справи доказами та свідчить про фінансову спроможність батька позивача заощадити та подарувати позивачу 750 000 грн. у 2015 році.

Відповідно до п.2 оскаржуваного висновка від 16.04.2019р. зазначено, що згідно з даними декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, суддя разом з дружиною 28.04.2007 набули право власності на житловий будинок (322,06 кв. м) та земельну ділянку (1560 кв. м) у населеному пункті Мархлівка Васильківського району Київської області. Задекларована вартість цього майна становить близько 1,5 млн. грн., що на момент набуття у власність складало понад 300 тис. доларів США.

Враховуючи, що згідно з інформацією, наявною в суддівському досьє ОСОБА_1 до призначення його на посаду судді (в жовтні 2005 року) працював на посадах юрисконсульта/спеціаліста в різних підприємствах, а з травня 2004 року очолив юридичний відділ у господарському товаристві. Враховуючи задекларований дохід у 2015 році в розмірі 1 754 000,00 грн. та попередню професійну діяльність судді, у стороннього розсудливого спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви щодо достатності у позивача коштів на набуття такого цінного майна.

Відповідно до підпункту 21.3 пункту 21 розділу ІІІ «Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання» Положення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.02.2018 №20/зп-18) суддя (кандидат на посаду судді) до проведення співбесіди має право надавати свої пояснення, зокрема у письмовому вигляді. Письмові пояснення надаються суддею не пізніше п`яти робочих днів з дня ознайомлення з матеріалами досьє. Усні пояснення надаються суддею під час проведення співбесіди.

Згідно з пунктом 22 розділу ІІІ «Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання» Положення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.02.2018 №20/зп-18) суддя (кандидат на посаду судді), який проходить кваліфікаційне оцінювання, під час співбесіди має право надавати пояснення з питань, пов`язаних з проходженням іспиту та інформації і документів, що містяться в його досьє, надавати коментарі, документи та інформацію за розділами досьє.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, за нотаріально посвідченим Договором купівлі-продажу домоволодіння від 28.04.2007 року дружина позивача ОСОБА_3 придбала домоволодіння (житловий будинок загальною площею 322,6 кв. м, житлова площа 133,9 кв. м) в с. Мархалівка Васильківського району Київської області за 1 186 750,00 грн. Також, дружиною позивача було придбано за нотаріально посвідченим Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.04.2007 року земельну ділянку (частину) площею 0,156 га, на якій розташоване домоволодіння, за 378 750,00 грн., всього - 1 565 500,00 грн.

Наведене майно було придбано за кредитні кошти, отримані за наявним у матеріалах справи Кредитним договором №122-Ф/07 від 28.04.2007 року в сумі 286 800,00 дол. США на строк з 28.04.2007 року по 27.04.2017 року. Згідно з умовами Кредитного договору, відновлювальна відклична кредитна лінія була відкрита для придбання житлового будинку та земельної ділянки. Відповідні кредитні кошти, сума яких за курсом валют у відповідний період складала близько 1,5 млн. грн., були використані за цільовим призначенням.

Відтак, суд зазначає, що наведені обставини свідчать про придбання домоволодіння та земельної ділянки за кошти, отримані в кредит, що достовірно підтверджується належними доказами та свідчить про достатність коштів та обґрунтованість джерела їх походження у позивача.

Суд критично сприймає твердження відповідача, що міститься в оскаржуваному висновку, про неможливість забезпечити право судді на відповідь до затвердження цього висновку, вмотивоване ненаданням суддею контактної інформації, оскільки суддівське досьє позивача містить достатню та достовірну контактну інформацію щодо позивача, а також достовірно відомим є факт місця роботи позивача в Господарському суді Київської області.Тому відповідач не був позбавлений права направити такий запит та отримати засоби зв`язку з позивачем, або самостійно направити інформацію до Господарському суді Київської області або на електронну адресу судді/суду.

Суд зазначає, що 08.05.2019 колегія ВККС України провела співбесіду з позивачем, дослідила суддівське досьє, інформацію Громадської ради доброчесності, надані позивачем пояснення та результати співбесіди, під час якої вивчено питання про відповідність позивача критеріям кваліфікаційного оцінювання та дійшла наступних висновків:

1.За критерієм компетентності (професійної, особистої, соціальної) суддя ОСОБА_1 набрав 377,875 балів;

2.За критерієм професійної етики, оціненим на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє та співбесіди за показниками, визначеними пунктом 8 глави 2 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.02.2018 №20/зп-18) ОСОБА_1 набрав 195 балів;

3.За критерієм доброчесності, оціненим на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє та співбесіди за показниками, визначеними пунктом 9 глави 2 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.02.2018 №20/зп-18) ОСОБА_1 набрав 180 балів.

Крім того, колегія ВККС України посилається на підпункти 5.2 та 5.3 пункту 5 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.02.2018 №20/зп-18), відповідно до яких критерії професійної етики та доброчесності оцінюються у 0 балів за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам, відповідно професійної етики та доброчесності.

При цьому, колегія ВККС України зазначає, що надані позивачем пояснення та документи були визнані переконливими й такими, що спростовують інформацію, викладену у висновку відповідача від 16.04.2019 року.

Відтак, дослідивши висновок про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затвердженого Громадською радою доброчесності 16.04.2019 року, пояснення судді, колегія ВККС України не встановила підстав оцінити позивача за критеріями професійної етики та доброчесності у 0 балів й ухвалила рішення від 8 травня 2019 року №179/ко-19, яким суддю Господарського суду Київської області ОСОБА_1 , який за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 752,875 бала, що у свою чергу становить більше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв обґрунтовано визнано таким, що відповідає займаній посаді

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в разі винесення Громадською радою доброчесності висновку, щодо невідповідності судді/кандидата на посаду судді критеріям професійної етики та доброчесності, то Вища кваліфікаційна комісія судців України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді/кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

Таким чином суд вважає, що вимогам, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Громадської ради доброчесності від 16.04.2019 року не відповідає, оскільки не містить доказів та обставин не доброчесної, неетичної поведінки позивача, ґрунтується виключно на припущеннях, складений без повної та всебічної перевірки інформації та зазначення достовірних джерел її отримання, без надання можливості надати відповідь на висунуті аргументи та повністю спростовується поясненнями позивача та наданими до матеріалів справи доказами.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного та встановлених під час розгляду обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог частині визнання протиправним та скасування Висновку про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений Громадською радою доброчесності 16.04.2019 року.

А відтак в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Громадської ради доброчесності щодо надання під час проведення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України процедури кваліфікаційного оцінювання негативного Висновку про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затвердженого Громадською радою доброчесності 16.04.2019 року, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення таких вимог відсутні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 1536,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.05.2019 №48. У зв`язку із частковим задоволенням його позовних вимог відшкодуванню підлягає сума відповідно до задоволених позовних вимог за рахунок коштів відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72, 73, 77, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати Висновок про невідповідність судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений Громадською радою доброчесності 16.04.2019 року.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Стягнути з Громадської ради доброчесності (вул. Генерала Шаповалова, 9, м. Київ, 03109) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 918,40 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн., 80 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295,296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська