Справа № 360/2895/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2895/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Публічного акціонерного товариства «Механізатор» про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Луганській області (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Механізатор» (далі - відповідач), в якій позивач просить суд з урахуванням уточненого позову стягнути з Публічного акціонерного товариства «Механізатор» кошти за податковим боргом в загальній сумі 1055612,73 грн, а саме:

- з податку на додану вартість в розмірі 85460,00 грн основного платежу за період з липня 2017 року по жовтень 2019 року з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника та рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ на користь Державного бюджету України;

- з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 100,00 грн основного платежу за 2017 рік з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника на користь Державного бюджету України;

- з орендної плати з юридичних осіб у сумі 969032,73 грн основного платежу, за січень - березень 2014 року, липень - грудень 2016 року, липень - грудень 2017 року, січень - травень 2019 року та січень - травень 2020 року з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника на користь місцевого бюджету;

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1020,00 грн штрафних санкцій за 4 квартал 2016 року, 4 квартал 2018 року та 4 квартал 2019 року з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника на користь Державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Сєвєродонецьке управління (ДПІ у м. Сєвєродонецьку) з 14.04.1994.

Відповідачем не сплачено до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань, що призвело до виникнення у платника податкового боргу на загальну суму 1055612,73 грн, а саме:

з податку на додану вартість в загальному розмірі 85460,00 грн основною платежу, нарахованого за липень 2017 року - грудень 2018 року та червень- жовтень 2019 року на підставі самостійно поданих податкових декларацій від 06.08.2017 № на суму 1184,00 грн, від 19.09.2017 № на суму 1449,00 грн, від 15.10.2017 № на суму 245,00 грн, від 03.11.2017 № на суму 1338,00 грн, від 19.12.2017 № на суму 1000,00 грн, від 03.01.2018 № на суму 1816,00 грн, від 09.02.2018 № на суму 1871,00 грн, від 09.03.2018 № на суму 1983,00 грн, від 09.04.2018 № на суму 500,00 грн, від 13.05.2018 № 909138448 на суму 2280,00 грн, від 09.06.2018 № на суму 454,00 грн, від 07.07.2018 № на суму 411,00 грн, від 17.09.2018 № 3 на суму 7998,00 грн, від 16.10.2018 № на суму 2086,00 грн, 17.12.2018 № на суму 1484,00 грн, від 08.01.2019 № на суму 1468,00 грн, від 10.07.2019 № на суму 7258,00 грн, від 15.08.2019 № на суму 59,00 грн, від 14.09.2019 за № на суму 25,00 грн, від 16.10.2019 № на суму 72,00 грн, від 18.11.2019 № на суму 50479,00 грн, відповідно;

з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 100,00 грн, основного платежу, нарахованого за 2017 рік на підставі самостійно поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 11.02.2018 за № ;

з орендної плати з юридичних осіб в сумі 969032,73 грн - основною платежу, який нарахований за податковою декларацією від 20.02.2017 № відповідно до показників якої, щомісячне зобов`язання за липень - листопад 2017 року складає 26246,24 грн та за грудень 2017 року в розмірі 26246,28 грн; податкової декларацією від 19.02.2018 №, відповідно до показників якої, щомісячне зобов`язання за січень - листопад 2018 року складає 26246,24 грн за грудень 2018 року в розмірі 26246,28 грн; уточнюючою декларацією від 26.11.2018 № відповідно до показників, якої платником за січень - березень 2014 року донараховано щомісячне податкове зобов`язання в розмірі 8212,06 грн; уточнюючою декларацією від 26.11.2018 за № відповідно до показників, якої платником за липень - листопад 2016 року донараховано щомісячне податкове зобов`язання в розмірі 12536,98 грн, за грудень 2016 року в розмірі 12537,01 грн; податковою декларацією від 19.02.2019 за № відповідно до показників якої, щомісячне зобов`язання за січень - листопад 2019 року складає 26246,24 грн, за грудень 2019 року в розмірі 26246,28 грн; податковою декларацією від 01.03.2020 за № відповідно до показників якої, щомісячне зобов`язання за січень - травень 2020 року складає 20446,83 грн;

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1020,00 грн штрафних санкцій, нарахованих за податковим повідомленням - рішенням від 18.03.2019 № на суму 510,00 грн прийнятого за результатом камеральної перевірки, акт від 15.03.2019 № 513/12-32-52-06/1240769 та податковим повідомленням - рішенням від 28.04.2020 № на суму 510,00 грн прийнятого за результатом камеральної перевірки, акт від 08.04.2020 № 890/12-32-52-06/1240769.

Однак заходи з погашення податкового боргу, які здійсненні позивачем, не дали позитивного результату.

04.09.2020 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшов відзив на позов (арк. спр. 102-107) в якому відповідач заперечував проти позову.

В обґрунтування відзиву зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що позивач останню вимогу надсилав відповідачу 03.02.2011 на суму 143202,07 грн, яка відповідачем повністю погашена в 2013 році за рахунок продажу майна позивачем.

Сума пред`явлена до стягнення з податку на додану вартість в загальному розмірі 85460,00 грн за період з липня 2017 року по жовтень 2019 року .

Податковий борг, який існував станом на 31.01.2011 погашено, що зазначено вище, а нову податкову вимогу після набуття спірною сумою статусу податкового боргу контролюючим органом направлено не було. Вказане вище свідчить про порушення податковим органом процедури, невжиття заходів щодо погашення заборгованості.

Крім того, приписи пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Отже, позивач пропустив строк звернення до суду. Тобто, вимоги про стягнення податку на додану вартість в загальному розмірі 85460,00 грн, основною платежу, нарахованого за липень 2017 року - грудень 2018 року та червень-жовтень 2019 року не підлягає задоволенню.

Вимога щодо сплати з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1020,00 грн штрафних санкцій, нарахованих за податковим повідомленням - рішенням від 18.03.2019 № на суму 510,00 грн прийнятого за результатом камеральної перевірки, акт від 15.03.2019 № 513/12-32-52-06/1240769 та податковим повідомленням - рішенням від 28.04.2020 № на суму 510,00 грн прийнятого за результатом камеральної перевірки, акт від 08.04.2020 № 890/12-32-52-06/1240769, а також вимога щодо стягнення з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 100,00 грн, основного платежу, який виник за 2017 року на підставі самостійно поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 11.02.2018 за№ , позивачем визнається.

Щодо вимоги щодо стягнення орендної плати з юридичних осіб в сумі 969032,73 грн відповідачем зазначено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2005 №57, кадастровий номер :04:002:007:

- договором купівлі-продажу від 24.12.2010 ВАТ «Механізатор» передав у власність ОСОБА_1 87/1000 часток будівлі та споруди виробничої бази №1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Дані споруди знаходяться на земельній ділянці площею 3,2032 га, на якій розташовані 87/1000 часток будівлі та споруди виробничої бази №1;

- договором купівлі-продажу від 24.12.2010 ВАТ «Механізатор» передав у власність ТОВ «Стимул» 223/1000 часток будівлі та споруди виробничої бази №1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Дані споруди знаходяться на земельній ділянці площею 3,2032 га, на якій розташовані 223/1000 часток будівлі та споруди виробничої бази №1;

- договором купівлі-продажу від 23.10.2012 ВАТ «Механізатор» передав у власність ТОВ «Інтер-Пульс» 244/1000 часток будівлі та споруди виробничої бази №1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Дані споруди знаходяться на земельній ділянці площею 3,2032 га, на якій розташовані 244/1000 часток будівлі та споруди виробничої бази №1.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради №1707 від 06.11.2017 «Про надання згоди на поділ земельної ділянки ПАТ «Механізатор» вирішено надати згоду на поділ земельної ділянки загальною площею 3,2032 га, кадастровий номер» :04:002:0072, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби Народів, 2, що перебуває в оренді відповідача (до зміни організаційно-правової форми - Відкрите акціонерне товариств «Механізатор») на підставі договору оренди землі №57 від 12.12.2005, без зміни цільового призначення, в межах категорії земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, поділивши її на чотири окремі земельні ділянки, наступним чином:

- на земельну ділянку, площею 1,4400 га, під 346/1000 часток будівель та споруд виробничої бази №1, за адресою: АДРЕСА_2, яку залишити в оренді відповідача, без зміни цільового призначення, на тих самих умовах, які були визначені договором оренди землі №57 від 12.12.2005, строком по 12.12.2030;

- на земельну ділянку, площею 0,2500 га, у зв`язку з відчуженням об`єкту нерухомого майна під 244/1000 часток будівель та споруд виробничої бази №1, за адресою: АДРЕСА_2, з метою подальшої передачі її новому власнику нерухомого майна ТОВ «Інтер - пульс»;

- на земельну ділянку, площею 0,0350 га, у зв`язку з відчуженням об`єкту нерухомого майна під 127/1000 часток будівель та споруд виробничої бази №1, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшої передачі її новому власнику нерухомого майна гр. ОСОБА_1 ;

- на земельну ділянку, площею 1,4782 га, у зв`язку з відчуженням об`єкту нерухомого майна під 223/1000 часток будівель та споруд виробничої бази №1, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшої передачі її новому власнику нерухомого майна ТОВ «Стимул».

Відповідач декілька разів звертався до нових власників нерухомого майна щодо передачі їм земельних ділянок під нерухомістю, але це результату не дало.

25.10.2019 відповідач звернувся до Сєвєродонецької міської ради з питанням переоформлення новими власниками нерухомого майна прав на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами проведено нараду та вирішено, що якщо протягом 14 днів не буде досягнуто порозуміння між власниками нерухомості, що розташоване на орендованій ПАТ «Механізатор» земельній ділянці, департаменту землеустрою, містобудування та архітектури Сєвєродонецької міської ради підготувати на розгляд чергової сесії міської ради проект рішення щодо внесення змін до договору № 57 від 12.12.2005 оренди земельної ділянки кадастровий номер 0:04:002:0072 за адресою: АДРЕСА_2 , в частині зміни орендаря, з дати переходу права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані на земельній ділянці.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради №4527 від 22.01.2020 «Про внесення змін до договору оренди землі №57 від 12.12.2005 ТОВ «Механізатор», у зв`язку з переходом права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані на орендованій земельній ділянці» було вирішено: ПАТ «Механізатор», ТОВ «Стимул», ТОВ «Інтер-пульс», гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі № 57 від 12.12.2005, в частині зміни орендаря, з дати переходу права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані на земельній ділянці, з урахуванням вимог рішень сесій Сєвєродонецької міської ради від 22.06.2016 № 478 «Про затвердження ставок орендної плати за земельні ділянки на території Сєвєродонецької міської ради», та № 1140 від 26.02.2017 «Про затвердження Типового договору оренди землі Сєвєродонецької міської ради» із змінами, нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та здійснити заходи для державної реєстрації права оренди земельної ділянки у встановленому законодавством порядку.

На сьогоднішній день додаткову угоду не укладено.

12.02.2020 відповідач звернувся до Сєвєродонецької міської ради з питанням направлення новим власникам нерухомості додаткової угоди № 2 про внесення змін до договору №57 оренди земельної ділянки від 12.12.2005 та протоколу розбіжностей до договору №1 від 10.06.2020. Відповідачу повідомлено, що додаткова угода не підписана новими власниками, земельна ділянка фактично використовується без правовстановлюючих документів, що позбавляє територіальну громаду м. Сєвєродонецьк, як власника землі отримувати дохід у розмірі орендної плати та направляти такі кошти на соціальні потреби громади.

Також зазначено, що Сєвєродонецька міська рада має намір звернутися до суду з вимогою про визнання додаткової угоди №2 про внесення змін до договору №57 оренди земельної ділянки від 12.12.2005 укладеної в редакції позивача. На сьогоднішній день Сєвєродонецька міська рада ніяких дій зі свого боку щодо укладення угоди не вчинила.

Що стосується сплати земельного податку за договором оренди № 237 від 01.09.2002, кадастровий номер :04:002:008 розташування земельної ділянки: АДРЕСА_2 зазначив, що 25.03.2014, відповідачем продано ТОВ «Українська Східна Компанія» у власність 78/100 часток адміністративно - виробничого об`єкту, які розташовано на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 . В умовах договору зазначено, що 78/100 часток адміністративно - виробничого об`єкту розташовані на земельній ділянці площею 0,9620 га, належної згідно договору оренди землі № 237, укладеного між Сєвєродонецькою міською радою та відповідачем, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, кадастровий номер 1:04:002:0083. З 25.03.2014 ТОВ «Українська Східна Компанія» як новий власник нерухомого майна користується земельною ділянкою площею 0,9620 га за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:002:0083.

Таким чином, відповідач з 25.03.2014 вже не є користувачем земельної ділянки площею 0,9620 га щодо оренди якої укладений договір від 03.09.2002 № 237, тому з дати відчуження (продажу) нерухомого майна ПАТ «Механізатор» не повинен сплачувати орендну плату, що узгоджується з положеннями статті 120 Земельного кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" без оформлення припинення права будь-якими актами та документами.

Крім того, 06.11.2017 рішенням Сєвєродонецької міської ради №1633 припинилася право користування земельною ділянкою.

14.09.2020 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшла відповідь на відзив (арк. спр. 136-137) в якому позивач заперечував проти відзиву.

В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до даних інтегрованої кратки платника, станом на 01.01.2013 за відповідачем існувала заборгованість з ПДВ на загальну суму 263546,71 грн, в тому числі 53748,86 грн недоїмки, 9797,85 грн пені.

За результатом вжитих заходів з погашення податкового боргу (надання розстрочення податкового боргу) 27.02.2013 заборгованість з ПДВ погашено в повному обсязі.

Але, в свою чергу, 19.02.2013 у відповідача виник борг з податку на прибуток в розмірі 4744 грн на підставі поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємств № від 30.01.2013, який був погашений лише 30.09.2013.

В межах цього періоду, а саме 15.03.2013 у платника знову виникає заборгованість з ПДВ в розмірі 20,28 грн пені, яка лише зростала на підставі наступних нарахувань.

Заборгованість з ПДВ з 15.03.2013 по теперішній час не переривалась.

Отже, враховуючи, що загальна сума податкового боргу не була сплачена платником в повній мірі, податкова вимога форми «Ю» від 31.01.2011 за № 28 не відкликалась.

Таким чином підстави для формування іншої податкової вимоги у контролюючого органу відсутні.

Крім того, постановою від 23.12.2013 по справі № 812/10015/13-а за адміністративним позовом прокурора м. Сєвєродонецька Луганської області, який діяв в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку про стягнення податкового боргу з ВАТ «Механізатор», встановлено факт вжиття заходів контролюючим органом, а саме направлення податкової вимоги форми «Ю» від 31.01.2011 за № 28.

Відповідач не погоджується з сумою боргу з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 969032,73 грн. В свою чергу, відповідачем подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю № від 20.02.2017 відповідно до показників, якої, самостійно визначене відповідачем податкове зобов`язання з орендної плати за 2017 року на загальну суму 314954,92 грн, в тому числі за користування земельними ділянками за кадастровими номерами :04:002:0072 на суму 245361,92 грн та :04:002:008 на суму 69593,00 грн, податкові декларації з плати за землю від 19.02.2018 № , відповідно до показників, якої самостійно визначене відповідачем податкове зобов`язання з орендної плати за 2018 року на загальну суму 314954,92 грн, в тому числі за користування земельними ділянками за кадастровими номерами :04:002:0072 на суму 245361,92 грн та :04:002:008 на суму 69593,00 грн, уточнюючу декларацію від 26.11.2018 № , відповідно до показників, якої, самостійно донараховане відповідачем податкове зобов`язання з орендної плати за 2014 року на загальну суму 98544,69 грн, в тому числі за користування земельними ділянками за кадастровими номерами :04:002:0072 на суму 74990,12 грн та :04:002:008 на суму 23554,57 грн, уточнюючу декларацію від 26.11.2018 за № відповідно до показників, якої, самостійно донараховане відповідачем податкове зобов`язання з орендної плати за 2016 року на загальну суму 98544,69 грн., в тому числі за користування земельними ділянками за кадастровими номерами :04:002:0072 на суму 117201,88 грн та :04:002:008 на суму 33241,91 грн, податкову декларацію від 19.02.2019 за № відповідно до показників, якої, самостійно визначене відповідачем податкове зобов`язання з орендної плати за 2019 року на загальну суму 314954,92 грн, в тому числі за користування земельними ділянками за кадастровими номерами :04:002:0072 на суму 245361,92 грн та :04:002:008 на суму 69593,00 грн, податковою декларацію від 01.03.2020 за № відповідно до показників якої самостійно визначене відповідачем податкове зобов`язання з орендної плати за 2020 року за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :04:002:0072 на суму 245361,92 грн.

Отже, відповідач до 2019 року включно, був користувачем двох земельних ділянок, які він зазначав у вищевказаних податкових деклараціях.

Платником подано декларацію від 01.03.2020 за № якою він самостійно визначив зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб за 2020 рік саме за цією земельною ділянкою.

Таким чином, єдиним належним платником орендної плати з юридичних осіб за користування земельними ділянками за кадастровими номерами :04:002:0072 та :04:002:008 є ПАТ «Механізатор».

Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05.08.2020 позовну заяву залишеного без руху (арк. спр. 79).

Ухвалою суду від 14.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 88-89).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено.

Публічне акціонерне товариство «Механізатор», ідентифікаційний код 01240769, зареєстроване юридичною особою за адресою: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини (Леніна) буд. 2, знаходиться у м. Сєвєродонецьку Луганської області та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Сєвєродонецьке управління, ДПІ у м. Сєвєродонецьку (м. Сєвєродонецьк) як платник податків, що підтверджено інформаційними даними (арк. спр. 5-7) та має відкриті рахунки в банках.

Позивачем сформовано та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ю" від 31.01.2011 № 28, яку вручено представнику відповідача 03.02.2011 (арк. спр. 8).

Відповідачем подано податкові декларації з податку на додану вартість в яких самостійно визначив податкові зобов`язання, а саме: від 06.08.2017 № на суму 1184,00 грн, від 19.09.2017 № на суму 1449,00 грн, від 15.10.2017 № на суму 245,00 грн, від 03.11.2017 № на суму 1338,00 грн, від 19.12.2017 № на суму 1000,00 грн, від 03.01.2018 № на суму 1816,00 грн, від 09.02.2018 № на суму 1871,00 грн, від 09.03.2018 № на суму 1983,00 грн, від 09.04.2018 № на суму 500,00 грн, від 13.05.2018 № 909138448 на суму 2280,00 грн, від 09.06.2018 № на суму 454,00 грн, від 07.07.2018 № на суму 411,00 грн, від 17.09.2018 № 3 на суму 7998,00 грн, від 16.10.2018 № на суму 2086,00 грн, від 17.12.2018 № на суму 1484,00 грн, від 08.01.2019 № на суму 1468,00 грн, від 10.07.2019 № на суму 7258,00 грн, від 15.08.2019 № на суму 59,00 грн, від 14.09.2019 за № на суму 25,00 грн, від 16.10.2019 № на суму 72,00 грн, від 18.11.2019 № на суму 50479,00 грн, відповідно (арк. спр. 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33).

Відповідачем подано податкову декларацію від 11.02.2018 за № з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 100,00 грн за 2017 рік в якій самостійно визначено податкове зобов`язання (арк. спр. 39-40)

Відповідачем подано податкові декларації з орендної плати з юридичних осіб в яких самостійно визначив податкові зобов`язання, а саме:

звітну податкову декларацію від 19.02.2017 № відповідно до показників якої, щомісячне зобов`язання (з урахуванням 1095 днів) за липень - листопад 2017 року складає 26246,24 грн та за грудень 2017 року в розмірі 26246,28 грн (арк. спр. 52-53);

звітну податкову декларацію від 11.02.2018 № , відповідно до показників якої, щомісячне зобов`язання за січень - листопад 2018 року складає 26246,24 грн за грудень 2018 року в розмірі 26246,28 грн, всього 314954,92 грн (арк. спр. 54-55);

уточнюючу податкову декларацію від 26.11.2018 № відповідно до показників, якої платником за січень - березень 2014 року донараховано щомісячне податкове зобов`язання в розмірі 8212,06 грн, а всього 98544,69 грн (арк. спр. 48-49);

уточнюючу податкову декларацію від 26.11.2018 за № відповідно до показників, якої платником за січень - листопад 2016 року донараховано щомісячне податкове зобов`язання в розмірі 12536,98 грн, за грудень 2016 року в розмірі 12537,01 грн, всього 150443,79 грн (арк. спр. 50-51);

звітну податкову декларацію від 19.02.2019 за № відповідно до показників якої, щомісячне зобов`язання за січень - листопад 2019 року складає 26246,24 грн, за грудень 2019 року в розмірі 26246,28 грн, всього 314954,92 грн (арк. спр. 56-57);

звітну податкову декларацію від 28.01.2020 за № відповідно до показників якої, щомісячне зобов`язання за січень - листопад 2020 року складає 20446,83 грн, за грудень 2020 року складає 20446,79 грн, всього 245361,91 грн (арк. спр. 58-59).

Згідно з актом камеральної перевірки № 513/12-32-52-06/1240769 від 15.03.2019, за результатами камеральної перевірки податкової звітності, встановлено несвоєчасне податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утримання податку по формі 1-ДФ за ІV квартал 2016 року та ІV квартал 2018 року (арк. спр. 70).

Податковим повідомленням-рішенням форми "ПС" № від 18.03.2019, відповідачу за результатами акту камеральної перевірки № 513/12-32-52-06/1240769 від 15.03.2019 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати нараховано штрафні санкції на суму 510,00 грн (арк. спр. 69).

Згідно з актом камеральної перевірки № 890/12-32-52-06/1240769 від 08.04.2020, за результатами камеральної перевірки податкової звітності, встановлено несвоєчасне податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утримання податку по формі 1-ДФ за ІV квартал 2019 року (арк. спр. 73).

Податковим повідомленням-рішенням форми "ПС" № від 28.04.2020, відповідачу за результатами акту камеральної перевірки № 890/12-32-52-06/1240769 від 08.04.2020 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати нараховано штрафні санкції на суму 510,00 грн (арк. спр. 71).

Зазначені акти перевірок та податкові повідомлення - рішення вручено представнику відповідача, що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. спр. 72, 74).

Згідно інтегрованої картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг: станом на 11.09.2020 з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 34288,75 грн (арк. спр. 44), станом на 11.09.2020 з податку на додану вартість в сумі 366862,97 грн з яких недоїмка 263190,40 грн та 103672,57 грн пені (арк. спр. 162).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі посилання на норми Податкового кодексу України наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин):

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

податок; оподаткування; платник податку; оподатковувана операція для цілей розділу V цього Кодексу - відповідно податок на додану вартість; оподаткування податком на додану вартість; платник податку на додану вартість; операція, яка підлягає оподаткуванню податком на додану вартість (підпункт 14.1.186 пункту 14.1);

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1).

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами (пункт 15.2 статті 15 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1 пункту 49.18);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2 пункту 49.18);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3 пункту 49.18);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (підпункт 49.18.4 пункту 49.18);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5 пункту 49.18);

- календарному року для платників податку на прибуток для податкової декларації, яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.6 пункту 49.18).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Абзацом першим пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з абзацами третім-п`ятим пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом по податку на додану вартість врегульовані статтею 203 Податкового кодексу України:

- податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1 статті 203 Податкового кодексу України).

- сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (пункт 203.2 статті 203 Податкового кодексу України).

З вищеописаних доказів судом встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 1055612,73 грн, а саме: з податку на додану вартість в розмірі 85460,00 грн, з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 100,00 грн, з орендної плати з юридичних осіб у сумі 969032,73 грн та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1020,00 грн, який виник через несплату у встановлений статтею 57 Податкового кодексу України строк узгоджених податкових зобов`язань, самостійно визначених платником податків у податковій декларації.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В порушення вимог 57.3 статті 57 Податкового кодексу України відповідач протягом 10 календарних днів після отримання податкових повідомлень-рішень грошове зобов`язання самостійно не сплатив, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг.

За пунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Статтею 120 Податкового кодексу України встановлено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 ПК України платниками податку на прибуток підприємств - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Порядок обчислення та сплати податку на прибуток підприємств визначений статті 137 ПК України, зокрема, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу (пункт 137.1).

Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (абзац перший підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 285.1 статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (пункт 285.2 статті 285 Податкового кодексу України).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 287.4 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Щодо посилання відповідача, що податкова вимога є відкликаною у зв`язку з погашенням податкового боргу, суд зазначає таке.

З аналізу відомостей інтегрованої картки платника встановлено, що 27.02.2013 заборгованість з ПДВ погашено в повному обсязі (арк. спр. 140), проте 19.02.2013 у відповідача виник борг з податку на прибуток в розмірі 4744,00 грн на підставі поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємств № від 30.01.2013 (арк. спр. 138), а 15.03.2013 у відповідача знову виникає заборгованість з ПДВ в розмірі 20,28 грн пені (арк. спр. 145).

При цьому суд зазначає, що заборгованість з ПДВ починаючи з 15.03.2013 по теперішній час не погашалась в повному обсязі.

Крім того, судом проаналізовано наявні судові рішення щодо стягнення податкового боргу з ПАТ «Механізатор» та встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року у справі № 812/3338/14 надано дозвіл Державній податковій інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області на погашення суми податкового боргу в розмірі 588732,36 грн за рахунок майна платника податків Публічного акціонерного товариства «Механізатор», що перебуває у податковій заставі (арк. спр. 164-166).

З описової частини постанови встановлено, що зазначена заборгованість складається у тому числі із заборгованості з орендної плати за землю, яка виникла на підставі податкової декларації від 26.01.2011.

Про чинність податкової вимоги форми «Ю» № 28 від 31.01.2011 зазначено також в постанові Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 у справі № 812/287/15 (арк. спр. 167-168).

Отже, враховуючи, що загальна сума податкового боргу не була сплачена платником в повній мірі, податкова вимога форми «Ю» від 31.01.2011 за № 28 не відкликалась.

Таким чином, посилання відповідача, що податкова вимога вважається відкликаною, є безпідставними.

Оскільки податкова вимога є чинною (доказів про скасування або відкликання податкової вимоги суду не надано), суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до адміністративного суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).

Головне управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 43143746) є органом державної влади та зареєстровано юридичною особою, про що свідчить дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З вищевикладеного слідує, що у межах спірних правовідносин контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення коштів з платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, на суму податкового боргу або його частини є Головне управління ДПС у Луганській області.

Враховуючи, що відповідачем за час розгляду даної справи податковий борг в загальній сумі 1055612,73 грн, а саме: з податку на додану вартість в розмірі 85460,00 грн, з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 100,00 грн, з орендної плати з юридичних осіб у сумі 969032,73 грн та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1020,00 грн, не сплачений, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Також суд зазначає, що пунктом 87.9. статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

З урахуванням викладеного, сплачені відповідачем податкові зобов`язання правомірно зараховувались в порядку черговості виникнення податкового боргу.

Щодо твердження відповідача про пропуск строку звернення позивача до суду, суд зазначає, що приписи пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою в самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів із дня виникнення податкового боргу.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду. Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений статтею 102 Податкового кодексу України.

Позивач звернувся з позовом до суду 31 липня 2020 року, ним заявлено вимоги про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість з дати виникнення податкового боргу з 30 серпня 2017 року, з податку на прибуток з дати виникнення - 11 березня 2018 року, з орендної плати за землю - з 30 серпня 2017 року, з ПДФО - з 28 березня 2019 року.

Тобто, позовні вимоги заявлено в межах строків, визначених статтею 102 Податкового кодексу України - 1095 календарних днів із дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.

Надані відповідачем документи (арк. спр. 108-128) жодним чином не спростовують встановлений судом факт наявності у відповідача податкового боргу.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що з дати переходу права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані на земельній ділянці власником нерухомого майна сплачується відповідний податок, проте відповідачем самостійно визначено податкові зобов`язання та подано податкові декларації до контролюючого органу, які відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України вважаються узгодженими, а тому не можуть оскаржуватись платником податків, а посилання відповідача щодо відсутності підстав стягнення боргу з плати за землю, суд вважає безпідставними.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки Головне управління ДПС у Луганській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Луганській області до Публічного акціонерного товариства «Механізатор» про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Механізатор» (ідентифікаційний код 01240769, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби народів, буд. 2) кошти за податковим боргом в загальній сумі 1055612,73 грн (один мільйон п`ятдесят п`ять тисяч шістсот дванадцять грн 73 грн.), а саме:

з податку на додану вартість в розмірі 85460,00 грн (вісімдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят грн 00 коп.) основного платежу з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника та рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ на користь Державного бюджету України за наступними реквізитами: р/р UА0012080, код платежу 14060100, отримувач УК у м.Сєвєродон./М.СЄВЄРОД./14060100, ОКПО 37944909, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 100,00 гри. (сто грн 00 коп.) основного платежу з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника на користь Державного бюджету України за наступними реквізитами: р/р UА0012080, код платежу 11021000, отримувач УК у м.Сєвєродон./М.СЄВЄРОД./11021000, ОКПО 37944909, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

з орендної плати з юридичних осіб у сумі 969032,73 грн (дев`ятсот шістдесят дев`ять тисяч тридцять дві грн 73 коп.) основного платежу з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника на користь місцевого бюджету за наступними реквізитами: р/р UA0012080, код платежу 18010600, отримувач УК у м.Сєвєродон./М.СЄВЄРОД./18010600, ОКПО 37944909, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1020,00 грн (тисяча двадцять грн 00 коп.) штрафних санкцій з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника на користь Державного бюджету України за наступними реквізитами: р/р UA0012080, код платежу 11010100, отримувач УК у м.Сєвєродон./М.СЄВЄРОД./11010100, ОКПО 37944909, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива