Справа № 638/7247/20
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/7247/20
Провадження № 2-а/638/252/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.

за участю секретаря Мхітарян Л.Е.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шевченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Солошенко Івана Миколайовича про скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом- позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Солошенко Івана Миколайовича, в якому просить:

- скасувати постанову серії ЕАМ №2554334 від 19.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень -Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП в особі інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Солошенко Івана Миколайовича на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19.05.2020 року позивачем отримано постанову серії ЕАМ №2554334 від 19.05.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою інспектором роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Солошенко І. М. був притягнутий до адмінітративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови позивач 19.05.2020 року о 12:54 год. керував транспортним засобом ГАЗ 330202, державний номер НОМЕР_1 , рухався в м.Харкові, вул. Веринська, 3, керуючи транспортним засобом по другорядній дорозі не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Доказів вчинення правопорушення позивачу надано не було. Позивач вважає такі дії інспектора патрульної поліції протиправними, а постанову про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавив позивача можливості у повному обсязі скориставися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обгрунтування заперечень проти позову зазначає, що відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи за ч.2 ст.122 КУпАП. Частина третя ст.258 передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача є законною та такою, що не підлягає скасуванню. На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення до відзиву додано DVD-диск з відеозаписом.

Позивачем 16.07.2020 року подано відповідь на відзив, в якому він просить відхілити відзив відповідача на позовну заяву в зв`язку з його необгрунтованістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх наданими доказами, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 19.05.2020 року інспектором роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Солошенко І. М. винесено постанову серії ЕАМ №2554334 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що він 19.05.2020 року о 12:54 год. керував транспортним засобом ГАЗ 330202, державний номер НОМЕР_1 , рухався в м.Харкові по вул. Веринська, 3 та керуючи транспортним засобом по другорядній дорозі не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з такими діями суб`єкта владних повноважень та постановою у справі про адміністративіне правовпорушення, позивач звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора управління патрульної служби підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи за ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції роглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина третя ст.258 передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для складання постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2554334 від 19.05.2020 року інспектором роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Солошенко І. М. є те, що позивач 19.05.2020 року о 12:54 год. керував транспортним засобом ГАЗ 330202, державний номер НОМЕР_1 , рухався в м.Харкові по вул. Веринська, 3 та керуючи транспортним засобом по другорядній дорозі не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив 16.11. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вказаного правопорушення інспектором до відзиву на позов додано DVD диск з відеозаписом, на якому зафіксовано автомобіль позивача в момент проїзду перехрестя.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VI поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із тексту постанови інспектора, останній не послався в додатках до постанови на відео, яке додано до відзиву на позов, а також в порушення вимог ст. 283 КУпАП, не зазначив в постанові технічний засіб, яким ним було здійснено відеозапис.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.02.2020 року по справі № 524/1284/17 (К/9901/15713/18), у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У відзиві на позов інспектором не вказано жодного доводу щодо причин відсутності такого запису в постанові про адміністративне правопорушення. Інших доказів вчиненення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача за вказане вище правопорушення.

Керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та задоволення позову в цій частині вимог.

Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоячий орган (вищестоячий посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що в даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд зазначає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 року у справі № 337/346/17 (К/9901/22443/18).

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведених обставин, суд зазначає про відсутність у суду першої інстанції правових підстав закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 247 КУпАП.

Позивач також просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень -Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Солошенко Івана Миколайовича на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд вважає обґрунтованими, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат з оплати правничої допомоги, наданої протягом розгляду справи в суді першої інстанції, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги №ЮП - 25/05-20 від 25.05.2020 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер серія ХВ №1368, акт про приймання-передачу робіт (послуг) на підставі договору про надання правової допомоги №ЮП -25/05-20 від 25.05.2020 ; банківська квитанція про оплату вказаних послуг у розмірі 2000 грн.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином суд дійшов висновку про стягнення понесених позивачем витрат з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача по справі.

Керуючись ст.ст.77, 243-246, 250, 286, КАС України, ст.ст. 251, 288 КУпАП, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Солошенко Івана Миколайовича (м.Харків, вул.Шевченка, буд.315А) про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2554334 від 19.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, 315-А, м. Харків, 61033) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділуVIIПерехідних положень КАС Українидо дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя