Справа № 540/1327/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1327/20

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Херсон, 18 червня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання Колесніков-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання протиправними та скасування постанов від 27.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження, від 16.04.2020 року про арешт коштів боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які прийняті відповідачем у виконавчому провадженні № 61412674 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Харківського нотаріального округу Остапенка Є.М. №6734 від 22.09.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" боргу в сумі 10 586,85 грн., а також повернути позивачу відраховані з її доходів кошти в сумі 2523,02 грн., в тому числі 600,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій, 1058,68 грн. основної винагороди приватного виконавця та 864,34 грн. основного борг.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що оскільки місце реєстрації та проживання, а також місцезнаходження майна позивача не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Оніщенко Дмитро Степанович здійснює діяльність, прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2020 року та похідні від неї постанови є протиправними та підлягають скасуванню, а стягнуті суми на підставі протиправних постанов приватного виконавця підлягають поверненню позивачу, у зв`язку із яким позивач звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме:

-визнано протиправною та скасовано прийняту приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Оніщенком Дмитром Степановичем постанову від 27 лютого 2020 року ВП№ 61412674 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №6734 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в сумі 10586,85 грн. відповідно до кредитного договору від 30.03.2013р.;

-визнано протиправною та скасовано прийняту приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Оніщенком Дмитром Степановичем постанову від 16 квітня 2020 року ВП№61412674 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

-визнано протиправною та скасовано прийняту приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Оніщенком Дмитром Степановичем постанову від 16 квітня 2020 року ВП№61412674 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині вимог, у задоволенні яких було відмовлено, ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині, якою відмовлено у задоволенні її позовної вимоги про повернення відрахування з доходів боржника здійснених на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2020 року.

У своїх доводах апелянт зазначає, що оскільки постанова відповідача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2020 року у виконавчому провадженні № ВП 61412674 була прийнята відповідачем протиправно, суми, які були стягнуті на виконання цієї постанови мають бути повернуті на користь ОСОБА_1 Грошові кошти, повернення яких вимагалось у позові є тим, наслідком, який був спричинений оскаржуваними діями та рішеннями приватного виконавця. Фактично, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у відновленні порушеного права, а саме повернення коштів, стягнутих за оскаржуваними постановами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенком Дмитром Степановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61412674 на підставі виконавчого напису № 6734 виданого 22.09.2019 р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», борг у сумі 10586,85 грн. згідно з кредитним договором зі страхуванням життя позичальника від 30.03.2013 року.

16.04.2020 року відповідачем винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Постанова від 16.04.2020р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника направлена роботодавцю боржника - МКП «Херсонелектротранс».

Усі вищевказані постанови містять наступну інформацію щодо боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Разом з тим судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Така ж адреса вказана у виконавчому документі та у кредитному договорі №3692/1827CLCPS від 30.03.2013р.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження № 61412674 відкрито відповідачем протиправно, оскільки виконавчим округом відповідача є м. Київ, а тому відповідачем не додержано вимоги статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

У цій частині, рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Щодо позовної вимоги про повернення позивачу відрахованих з її доходів коштів в сумі 2523,02 грн., в тому числі 600,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій, 1058,68 грн. основної винагороди приватного виконавця та 864,34 грн. основного боргу, суд першої інстанції зазначив, що Кодексом адміністративного судочинства не передбачений такий спосіб захисту порушених прав, як повернення грошових коштів. Крім того, позивачем не доведено фактів звернення до відповідача із вимогою щодо повернення безпідставно стягнутих з неї коштів та відмови в цьому (або допущеної бездіяльності з цього приводу). Відтак право позивача на повернення таких коштів на час розгляду цієї справи ще не є порушеним. З огляду на викладене у вказаній частині позовних вимог було відмовлено.

Поряд з цим, суд першої інстанції вказав, що зазначене не позбавляє позивача права звернутись за захистом своїх майнових прав в межах і в порядку, передбачених цивільним законодавством, оскільки в такому випадку з урахуванням скасування судом постанов виконавця, на підставі яких з доходів позивача утримані певні кошти, ці кошти набувають статусу безпідставно збереженого майна і їх повернення має відбуватись за установленими статтею 1212 Цивільного кодексу України правилами.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутності підстав для повернення позивачу відрахованих з її доходів коштів в сумі 2523,02 грн., в тому числі 600,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій, 1058,68 грн. основної винагороди приватного виконавця, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частинами першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII (в редакції чинній на момент прийняття виконавцем спірної постанови, далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII.

Згідно із ст.25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016р. № 1403-VIII, яка має назву "Виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця", виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Судом першої інстанції було встановлено, що станом на час виникнення спірних правовідносин боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом було досліджено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №212538066 від 15.06.2020р., з якої убачається, що у позивача відсутнє будь-яке майно в межах виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Оніщенко Д.С. здійснює діяльність, а саме в місті Київ.

Однак виконавчий документ прийнято до виконання й винесено за ним постанову про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенком Дмитром Степановичем.

За відсутності доказів того, що у місті Києві знаходиться майно, що належить позивачу, відповідач повинен був повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання відповідно до п.10 ч.4 статті 4 Закону №1404-VIII.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не додержано вимоги статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі.

З урахуванням вказаного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено протиправність оскаржуваних постанов від 27.02.2020 року ВП№61412674 про відкриття виконавчого провадження, від 16.04.2020 року ВП№ 61412674 про арешт коштів боржника, від 16.04.2020 року ВП№61412674 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно доч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною 3 ст. 45 цього ж закону визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Також, ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувана; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частина 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачає, що виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувану).

Згідно наявного в матеріалах справи листа Міського комунального підприємства «Херсонелектротранс» № 7-358 від 19.05.2020 року, звіту про здійснення відрахувння та виплати вбачається, що з квітня 2020 року здійснюється відрахування з заробітної плати ОСОБА_1 згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату. Пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2020 року № 61412674, виданої приватним виконавцем Оніщенко Д.С. та було відраховано коштів на загальну суму 2523,00 грн., з а саме: 600,00 грн. витрати на проведення виконавчих дій; 1058,68 грн. основна винагорода приватного виконавця; 864,34 грн. борг - одержувач ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

При цьому, як встановлено апеляційним судом, у ході судового розгляду справи, судом першої інстанції було вірно зроблено висновок, що виконавче провадження було відкрито безпідставно, а виконавчий напис підлягав поверненню на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим постанова від 27.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження була визнана протиправною та скасована.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним не оскаржується.

Враховуючи вищезазначене, оскільки виконавче провадження ВП№ 61412674 було відкрито безпідставно, постанова про відкриття виконавчого провадження, як встановлено судом першої інстанції є протиправною, постанова від16.04.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та ніші доходи боржника, на підставі якої були стягнуті кошти у загальному розмірі 2523,02 грн., з яких: 600,00 грн. витрати за проведення виконавчих дій, 1058,68 грн. основна винагорода приватного виконавця, 864,34 - борг., також визнана судом першої інстанції протиправною та скасована, як така, що не відповідає приписам ЗУ «Про виконавче провадження», судова колегія погоджується з доводами апелянта що задля ефективного відновлення порушених прав апелянта, доцільним є стягнення з приватного виконавця безпідставно отриманих коштів, а саме: 600,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій, 1058,68 грн. основна винагорода приватного виконавця.

При цьому, вимогу ОСОБА_1 про повернення відрахованої з її доходів коштів в сумі 864,34 грн. основного боргу, колегія суддів вважає такою, що задоволенню не підлягає, оскільки стягнута з апелянта на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» сума 864,34 грн. основного борг була перерахована на рахунок Товариства та саном на даний час є майном цієї особи, набутим безпідставно та спори щодо такого майна підлягають розгляду у порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у скасованій частині.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі № 540/1327/20 в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про повернення ОСОБА_1 відрахування з доходів боржника здійснених на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2020 року за виконавчим провадженням № 61412674 в сумі 2523,02 грн., з яких сума у розмірі 600,00 грн. нарахована за витрати на проведення виконавчих дій; сума у розмірі 1058,68 грн. сплачена як основна винагорода приватного виконавця; сума у розмірі 864,34 грн. - борг - скасувати та прийняти у цій частині нове рішення.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитра Степановича (місцезнаходження: 01054, м. Київ, вулиця Тургенєвська, 20, офіс 5, посвідчення № 0263 від 10.12.2018 року) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відрахування з доходів боржника здійснених на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2020 року за виконавчим провадженням № 61412674 в сумі 1658,68 грн., з яких сума у розмірі 600,00 грн. нарахована за витрати на проведення виконавчих дій; сума у розмірі 1058,68 грн. сплачена як основна винагорода приватного виконавця.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитра Степановича (місцезнаходження: 01054, м. Київ, вулиця Тургенєвська, 20, офіс 5, посвідчення № 0263 від 10.12.2018 року) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.

У задоволенні вимоги про повернення ОСОБА_1 відрахування з доходів боржника здійснених на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2020 року за виконавчим провадженням № 61412674 у розмірі 864,34 - борг - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 30 вересня 2020 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.