Справа № 200/11098/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року справа № 200/11098/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника позивача Пруднікова Р.М., представника відповідача Пилипенко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (з використанням для проведення судового засідання системи «EasyCon») апеляційну скаргу Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року (повний текст складено 09 грудня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/11098/19-а (суддя в 1 інстанції Хохленков О.В.) за позовом Державного підприємства «Торецьквугілля» до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про часткове скасування вимоги від 05.08.2019 року № 04-05-05-15-05/4778 щодо усунення порушень законодавства,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Торецьквугілля» (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області (далі відповідач) про часткове скасування вимоги від 05.08.2019 року № 04-05-05-15-05/4778 щодо усунення порушень законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Управлінням східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області відповідно направлень на проведення ревізії, була проведена виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Торецьквугілля» за період з 01.01.2016 року по 28.02.2019 року.

По результатам планової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ДП «Торецьквугілля» був складений акт від 04.07.2019 року № 04.05.05-857/03 планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Торецьквугілля» за період з 01.01.2016 року по 28.02.2019 року.

Акт був підписаний керівництвом Державного підприємства «Торецьквугілля» з запереченнями від 12.07.2019 року № 2-54/1808, які були додані до нього, у задоволені яких Управлінням східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області було відмовлено листом від 02.08.2019 року № 04-05-05-15-05/4766.

За результатами проведеної перевірки та складання акту відповідачем була спрямована позивачу вимога Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 05 серпня 2019 року № 04-05-05-15-05/4778 щодо усунення порушень законодавства.

Позивач вважає, що ця вимога в частині усунення порушень законодавства підпунктів 2.1, 2.2, 2.7 пункту 2 є незаконною та підлягає скасуванню.

Тому просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 05 серпня 2019 року № 04-05-05-15-05/4778 щодо усунення Державним підприємством «Торецьквугілля» порушень законодавства, в частині: забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству в сумі 253 888,37 гривень шляхом укладання додаткової угоди по договору від 22.02.2016 року № 03-16/КС-1 з ДП «Держвуглепостач» про перерахунок вартості вугільного концентрату, реалізованого за договором у 2016-2017 роках з урахуванням положень Додатку № 2 до Генеральної угоди між Мінвуглепромом та Міненергетики від 24.02.1999 року, Протоколу № 1 засідання Координаційної Ради вугледобувних підприємств від 29.01.1999 року відповідно до норм статей 651-654 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України та відображення в обліку дебіторської заборгованості по розрахункам з ДП «Держвуглепостач» на суму 253 888,37 гривень відповідно до норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та затверджених положень (стандартів) бухгалтерського обліку; забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству в сумі 50 074,51 гривень шляхом укладання додаткової угоди по договору від 01.08.2014 року № 01/08/2014 з ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» про перерахунок вартості вугільного концентрату, реалізованого за договором у 2016-2017 роках з урахуванням положень Додатку № 2 до Генеральної угоди між Мінвуглепромом та Міненергетики від 24.02.1999 року, Протоколу № 1 засідання Координаційної Ради вугледобувних підприємств від 29.01.1999 року відповідно до норм статей 651-654 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України та відображення в обліку дебіторської заборгованості по розрахункам з ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» на суму 50 074,51 гривень відповідно до норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та затверджених положень (стандартів) бухгалтерського обліку; здійснення відповідного коригування у бік зменшення зайво нарахованого та сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 1 280 602,80 гривень, відповідно до норм Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 03.04.2015 року № 460/26905.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 200/11098/19-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправною та скасовано вимогу Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 05 серпня 2019 року № 04-05-05-15-05/4778 щодо усунення Державним підприємством «Торецьквугілля» порушень законодавства, в частині: забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству в сумі 253 888,37 гривень шляхом укладання додаткової угоди по договору від 22.02.2016 року № 03-16/КС-1 з ДП «Держвуглепостач» про перерахунок вартості вугільного концентрату, реалізованого за договором у 2016-2017 роках з урахуванням положень Додатку № 2 до Генеральної угоди між Мінвуглепромом та Міненергетики від 24.02.1999 року, Протоколу № 1 засідання Координаційної Ради вугледобувних підприємств від 29.01.1999 року відповідно до норм статей 651-654 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України та відображення в обліку дебіторської заборгованості по розрахункам з ДП «Держвуглепостач» на суму 253 888,37 гривень відповідно до норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та затверджених положень (стандартів) бухгалтерського обліку; забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству в сумі 50 074,51 гривень шляхом укладання додаткової угоди по договору від 01.08.2014 року № 01/08/2014 з ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» про перерахунок вартості вугільного концентрату, реалізованого за договором у 2016-2017 роках з урахуванням положень Додатку № 2 до Генеральної угоди між Мінвуглепромом та Міненергетики від 24.02.1999 року, Протоколу № 1 засідання Координаційної Ради вугледобувних підприємств від 29.01.1999 року відповідно до норм статей 651-654 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України та відображення в обліку дебіторської заборгованості по розрахункам з ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» на суму 50 074,51 гривень відповідно до норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та затверджених положень (стандартів) бухгалтерського обліку; здійснення відповідного коригування у бік зменшення зайво нарахованого та сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 1 280 602,80 гривень, відповідно до норм Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 03.04.2015 року № 460/2690; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області на користь Державного підприємства «Торецьквугілля» судовий збір у розмірі 19210 гривень.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що зайво перераховано суми єдиного соціального внеску на суми компенсації невикористаних щорічних (основної та додаткових) відпусток працівниками, які були нараховані та виплачені після їх звільнення за рахунок коштів загального фонду бюджету за КПКВ 1101110 «Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової товарної вугільної продукції». КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та кошти від реалізації вугільної продукції, КПКВК 1101070 «Ліквідація збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» КЕКВ 2610 на суму 1 220 386,84 гривень.

Оплата за невідпрацьований час - це різного роду виплати, які включають як оплату невідпрацьованих годин в межах робочого дня. гак і оплату невідпрацьованих людино-днів, у тому числі: оплата щорічних та додаткових відпусток, оплата додаткових відпусток.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

При цьому, ревізією встановлено, що підприємством проводилось нарахування та виплата суми грошової компенсації за невикористані дні щорічних (основної та додаткових) відпусток вже звільненим працівникам, на які нараховувався єдиний внесок на соціальне страхування.

Оскільки суми грошових компенсацій в разі невикористання щорічних відпусток (як основної, так і додаткової) є платою за невідпрацьований час, при цьому підприємство після звільнення працівника не мас обов`язку страхувальника щодо такого працівника, а, відповідно, і платника страхових внесків, то у разі нарахування та виплати підприємством суми грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки звільненому працівнику ЄСВ на такі суми не нараховується.

Таким чином, позивачем в порушення вимог Закону № 2464 проведено нарахування та зайва сплата ССВ на суми компенсації невикористаних щорічних (основної та додаткових) відпусток працівниками, які були нараховані та виплачені після їх звільнення і висновок відповідача в цій частині є цілком законним та обґрунтованим.

Щодо реалізації позивачем вугільного концентрату за фіксованими цінами, без урахування надбавок та знижок, без дозволу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

В ході перевірки посадовими особами Держаудитслужби було встановлено, що реалізація ДП «Торецьквугілля» вугільного концентрату за договором від 01.08.2014 № 01/08/2014 з ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» здійснювалась за фіксованими цінами, без дозволу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України що призвело до недоотримання фінансових ресурсів на загальну суму 50 074,51 гривень.

При цьому, обов`язковим для виконання є наказ Міненерговугілля від 11.03.2014 № 237 «Про невідкладні заходи стабілізації фінансового стану галузі та запобігання проявам корупції», яким керівників вугледобувних підприємств зобов`язано вжити заходів для недопущення продажу посередникам незбагаченого вугілля».

Також, реалізація ДП «Торецьквугілля» вугільного концентрату за договором № 03-16/КС-1 від 22.02.2016 з ДП «Держвуглепостач» здійснювалась за фіксованими цінами, без урахування надбавок та знижок у 2017 році призвело до недоотримання фінансових ресурсів ДП «Торецьквугілля» на загальну суму 253 888,37 гривень.

Відповідно до п.2.1 Статуту ДП «Торецьквугілля», підприємство створене для отримання прибутку. Але реалізація вугілля здійснювалась оператору Оптового ринку та стороннім споживачам за ціною нижчою від собівартості 1 тони.

В обґрунтування правильності п. 2.1. 2.2 вимоги, відповідач зазначив, що в своєму позові ДП «Торецьквугілля», взявши за період лише 2016-2018 роки, здійснено розрахунок реалізації ДП «Держвуглепостач» вугільного концентрату по фіксованій ціні і розраховано додатковий дохід у сумі 719 392,79 грн., що свідчить про їх вибірковість.

Проте, термін дії договорів значно більший ніж 3 роки тому розрахунок позивача є необ`єктивним.

Відповідач зазначає, що виявлені ревізією порушення є цілком обґрунтованими, відповідач спрямовуючи спірну вимогу діяв в межах та у спосіб, визначений законодавством, вимога відповідача спрямована на коригування роботи підконтрольної установи і на її підставі неможливо стягнути збитки.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

Державне підприємство «Торецьквугілля» зареєстроване в якості юридичної особи, , місцезнаходження: 85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, 19.

Позивач діє на підставі статуту (том 3, арк.справи 174-181).

Згідно з п. 2.1 Статуту Державного підприємства «Торецьквугілля» підприємство утворено з метою виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг для отримання прибутку.

Але, відповідно до фінансових планів підприємства на 2016, 2017, 2018 роки в них закладено збитковість підприємства по показникам чистого фінансового результату на 2017 рік 440395000 грн., на 2017 рік 401069000 грн. та на 2018 рік 345770000 грн.

Ці плани відповідно затверджені заступником міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (том 3, арк.справи155-171).

Цим планам відповідають баланси та звіти про фінансові результати Державного підприємства «Торецьквугілля» за 2016-2018 роки (том 3, арк.справи 184-198).

Таким чином, колегією суддів встановлено що Державне підприємство «Торецьквугілля» є планово збитковим.

Відповідачем на виконання пункту 2.2.3.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області на І квартал 2019 року та відповідно направлень на проведення ревізії, була проведена виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Торецьквугілля» за період з 01.01.2016 року по 28.02.2019 року.

По результатам планової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ДП «Торецьквугілля» був складений акт від 04.07.2019 року № 04.05.05-857/03 планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Торецьквугілля» за період з 01.01.2016 року по 28.02.2019 року (том 1, арк.справи 21-57).

Відповідно до акту ревізії встановлено певні фінансові порушення в діяльності підприємства.

Так, встановлено: реалізація ДП «Торецьквугілля» вугільного концентрату за договором № 03-16/КС-1 від 22.02.2016 з ДП «Держвуглепостач» здійснювалась за фіксованими цінами, без урахування надбавок та знижок у 2017 році, що призвело до недоотримання фінансових ресурсів ДП «Торецьквугілля» на загальну суму 253 888,37 гривень; реалізація ДП «Торецьквугілля» вугільного концентрату за договором від 01.08.2014 № 01/08/2014 з ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» здійснювалась за фіксованими цінами, без урахування надбавок та знижок у періоді з січня 2016 по жовтень 2017 роки, без дозволу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, що призвело до недоотримання фінансових ресурсів ДП «Торецьквугілля» на загальну суму 50 074,51 гривень; по ДП «Торецьквугілля» та його структурним підрозділам встановлені порушення з зайво нарахованого та перерахованого ЄСВ на суму компенсації за невикористану відпустку працівникам після звільнення на суму 1 280 602,80 грн.

Не погоджуючись з окремими висновками акту ревізії, позивач у встановленому порядку надав заперечення до нього від 12.07.2019 року (том 1, арк.справи 58-61).

Листом № 04-05-05-15-05/4766 від 02.08.2019 року управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області надано висновок на заперечення до Акту ревізії, яким зазначено, що дані заперечення не приймаються (том 1, арк.справи 62-69).

На підставі висновків акту ревізії відповідачем прийнято вимогу від 05.08.2019 року № 04-05-05-15-05/4778 щодо усунення порушень законодавства, за змістом якої відповідач вимагає від позивача:

1. Розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення працівників державного підприємства, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

2. Усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку.

Вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень та недоліків разом з завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати в термін до 04.10.2019 року до управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області за адресою: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Архітектора Нільсена, 26/2.

Водночас наголошено що відповідно до ч. 2 ст. 15 закону, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються та у разі не усунення виявлених порушень законодавства у встановлений строк, орган державного фінансового контролю має право на звернення до суду в інтересах держави.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже зазначалось раніше, під час ревізії встановлені порушення законодавства, що призвели до втрат державного підприємства, які не відшкодовані, а саме: реалізація ДП «Торецьквугілля» вугільного концентрату за договором № 03-16/КС-1 від 22.02.2016 року з ДП «Держвуглепостач» здійснювалась за фіксованими цінами, без урахування надбавок та знижок у 2017 році призвело до недоотримання фінансових ресурсів ДП «Торецьквугілля» на загальну суму 253 888,37 гривень; реалізація ДП «Торецьквугілля» вугільного концентрату за договором від 01.08.2014 № 01/08/2014 з ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» здійснювалась за фіксованими цінами, без урахування надбавок та знижок у періоді з січня 2016 року по жовтень 2017 роки, без дозволу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України призвело до недоотримання фінансових ресурсів ДП «Торецьквугілля» на загальну суму 50 074,51 гривень; по ДП «Торецьквугілля» та його структурним підрозділам встановлені порушення з зайво нарахованого та перерахованого ЄСВ на суму компенсації за невикористану відпустку працівникам після звільнення на суму 1 280 602,80 грн.

Щодо суті порушень, викладених у підпункту 2.1 2 оскаржуваної вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

З метою забезпечення стійкої роботи теплових електростанцій у 1999 році була укладена Генеральна Угода з врегулювання взаємовідносин між Міністерством вугільної промисловості України та Міністерством енергетики України з питань поставки вугільної продукції і електроенергії та розрахунків у 1999 році від 24.02.1999 року. У цьому документі, який був укладений на 1999 рік, між сторонами було узгоджено рівень цін на вугільну продукцію відповідно до додатку № 2, яка постачається електростанціям у 1999 році з урахуванням норми золи та вологи (том 3, арк.справи 120-122).

Тобто, ціни відповідно до Додатку № 2 цієї Угоди були узгоджені на 1999 рік на вугільну продукцію яка постачається електростанціям.

Позивач вказує, що після 1999 року до теперішнього часу ціна ну вугільну продукцію не узгоджувалась на державному рівні, а саме за безпосередньою участю Міністерств України. Станом на сьогоднішній день не існує нормативного документа, згідно якого реалізація вугільного концентрату марки Ж (0-100) (коксівне вугілля) повинна здійснюватися тільки виключно з урахуванням знижок (доплат) за якістю.

Також, позивач підкреслює, що Додатком № 2 Генеральної Угоди узгоджені ціни на вугільну продукцію яка постачається виключно електростанціям.

Згідно з протоколом № 4 загальних зборів учасників оптового ринку вугільної продукції України від 09.06.2016 року оператором оптового ринку вугільної продукції України було обрано ДП «Держвуглепостач» (том 3, арк.справи 137-141).

Основними напрямами діяльності оператору оптового ринку яким є ДП «Держвуглепостач» є: участь у формуванні паливного балансу держави на основі вивчення попиту та існуючої ресурсної бази; виконання функції Державного трейдера вугільної продукції; закупівля вугілля у вуглевидобувних підприємств і його постачання енергогенеруючим компаніям, підприємствам коксохімічної промисловості та іншим споживачам вугільної продукції; експортно-імпортні операції з вугільною продукцією; виконання незалежного контролю якості вугільної продукції.

Оператор оптового ринку ДП «Держвуглепостач» уклав з ДП «Дзержинськвугілля» (зараз ДП «Торецьквугілля») Договір поставки вугілля № 03-16/КС-1 від 22.02.2016 року з Додатковими угодами (том 1, арк.справи 78-88).

Відповідно до специфікацій до цього Договору № 1-12 за період з 22 квітня 2016 року по 21 грудня 2016 року ціна вугілля марки Ж 0-100 становила 1500 грн. за тону (том 1, арк.справи 89-94).

Згідно зі специфікацій до цього Договору № 13-21 за період з 25 січня 2017 року по 22 березня 2017 року ціна вугілля марки Ж 0-100 становила 1877 грн. за тону (том 1, арк.справи 95-99).

Відповідно до специфікацій до цього Договору № 22-27 за період з 10 квітня 2017 року по 22 серпня 2017 року ціна вугілля марки Ж 0-100 становила 2030 грн. за тону (том 1, арк.справи 99-103).

Згідно зі специфікацією до цього Договору № 28 від 28 серпня 2017 року ціна вугілля марки Ж 0-100 становила у вересні 2017 року 2150 грн. за тону а в жовтні 2017 року 2200 грн. за тону (том 1, арк.справи 103).

Відповідно до специфікації до цього Договору № 29 від 30 жовтня 2017 року ціна вугілля марки Ж 0-100 становила 2435 грн. за тону (том 1, арк.справи 104).

Згідно специфікацій до цього Договору № 30-38 за період з 23 листопада 2017 року по 16 січня 2018 року ціна вугілля марки Ж 0-100 становила 2600 грн. за тону (том 1, арк.справи 104-109).

Специфікації № 40 61 за період з 08 лютого 2018 року по 29 грудня 2018 року стосуються рядового вугілля марки Ж 0-200 і не стосуються питання що розглядається судом по вугіллю марки Ж 0-100 (том 1, арк.справи 110-130).

Відповідно до розрахунку вартості вугілля реалізованого за фіксованими цінами вугільного концентрату марки Ж (0-100) по Державному підприємству «Торецьквугілля» за 2016-2018 роки за Договором з ДП «Держвуглепостач» показує те що за період, який перевірявся, реалізувавши вугільний концентрат без урахування знижок (доплат) Державне підприємство отримало додатковий дохід у сумі 719392,79 гривень у порівнянні з тим якби реалізації була такого ж обсягу, але з урахуванням якості на базові (прейскурантні) показники згідно з додатком № 2 до Генеральної угоди між Мінвуглепромом та Міненергетики від 24.02.1999 року.

Відповідач свої аргументи щодо цієї обставини суду представив та вказав що в своєму позові ДП «Торецьквугілля» взявши за період лише 2016-2018 роки здійснено розрахунок реалізації ДП «Держвуглепостач» вугільного концентрату по фіксованій ціні і розраховано додатковий дохід у сумі 719 392,79 грн., що свідчить про їх вибірковість.

Проте, термін дії договорів значно більший ніж 3 роки тому розрахунок Позивача є необ`єктивним.

Позивач аргументуючи свою позицію надав листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 04.11.2019 року № 01/30-10019, в якому вказується що граничні ціни на вугільну продукцію що визначалися нарадами в Міненерговугілля та на засіданнях Ради Оптового ринку мають лише рекомендаційний характер. При формуванні ціни на продукцію слід керуватися розумними економічними причинами (діловою метою) (том 3, арк.справи 142).

Хоча цей лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 01/30-10019 датований 04.11.2019 року та не може застосовуватися до правовідносин що є спірними в даній справі, колегія суддів зазначає що в ньому вимальовується позиція Міненерговугілля щодо запровадження ринкових відносин в господарської діяльності підпорядкованих підприємств.

Відповідач в оскаржуваній вимозі вказує про перерахунок вартості вугільного концентрату, реалізованого за договором у 2016-2017 роках з урахуванням положень Додатку № 2 до Генеральної угоди між Мінвуглепромом та Міненергетики від 24.02.1999 року.

Але, як встановлено колегією суддів в Додатку № 2 до Генеральної угоди між Мінвуглепромом та Міненергетики від 24.02.1999 року був встановлений узгоджений рівень цін на вугільну продукцію, яка постачається електростанціям у 1999 році. І ціни встановлені виключно на енергетичне вугілля.

Позивач укладав Договір на постачання вугілля не з електростанцією а з оператором оптового ринку ДП «Держвуглепостач», який є Державним підприємством у складі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та який відповідно до покладених на нього обов`язків здійснює закупівлю вугілля у вуглевидобувних підприємств і його постачання енергогенеруючим компаніям, підприємствам коксохімічної промисловості та іншим споживачам вугільної продукції.

Відповідач в своєму розрахунку вказує про те що у 2017 році відбулося недоотримання фінансових ресурсів ДП «Торецьквугілля» на загальну суму 253888,37 гривень.

Але перевірка проводилася за період з 01.01.2016 року по 28.02.2019 року. І якщо брати показники за весь період перевірки, а не лише за 2017 рік як зробив відповідач, то прибуток підприємства ДП «Торецьквугілля» склав 719392,79 грн.

Позивач уклав Договір на постачання не енергетичного вугілля, ціни на яке узгоджені Додатком № 2 до Генеральної угоди між Мінвуглепромом та Міненергетики від 24.02.1999 року і яке постачається електростанціям, а на коксівне вугілля марки Ж 0-100.

Колегія суддів зазначає, що у своїй господарській діяльності Державне підприємство «Торецьквугілля» при реалізації своєї продукції керувалось цінами на вугільну продукцію, яка була сформована та запропонована основним державним вугільним трейдером ДП «Держвуглепостач» виключно на цих умовах у відповідності зі статтю 190 Господарського кодексу України, згідно з якою вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни та визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін.

Щодо суті порушень, викладених у підпункту 2.2 пункту 2 оскаржуваної вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

ПАТ ЦЗФ «Комсомольська» (зараз ПАТ ЦЗФ «Мирноградська») уклала з ДП «Дзержинськвугілля» (зараз ДП «Торецьквугілля») Договір № 01/08/2014 від 01.08.2014 року на переробку рядового вугілля з Додатковими угодами та специфікаціями (том 1, арк.справи 131-169).

Відповідно до Додаткової угоди від 13.05.2015 року до вищевказаного Договору абзац 2 п. 6.3 був викладений в наступній редакції: «У разі прострочення оплати Замовником вартості збагачення більш ніж на 10 календарних днів Замовник по узгодженню із Виконавцем має право передати у власність Виконавця рядове вугілля чи готову продукцію в рахунок погашення заборгованості за послуги збагачення» (том 1, арк.справи 134).

Згідно з протоколом № 4 загальних зборів учасників оптового ринку вугільної продукції України від 09.06.2016 року оператором оптового ринку вугільної продукції України було обрано ДП «Держвуглепостач» замість ДП «Вугілля України» (том 3, арк.справи 137-141).

Тобто, до 09.06.2016 року оператором оптового ринку вугільної продукції України було ДП «Вугілля України», а після 09.06.2016 року ДП «Держвуглепостач».

Основними напрямами діяльності оператору оптового ринку є: участь у формуванні паливного балансу держави на основі вивчення попиту та існуючої ресурсної бази; виконання функції Державного трейдера вугільної продукції; закупівля вугілля у вуглевидобувних підприємств і його постачання енергогенеруючим компаніям, підприємствам коксохімічної промисловості та іншим споживачам вугільної продукції; експортно-імпортні операції з вугільною продукцією; виконання незалежного контролю якості вугільної продукції.

Відповідно до листа ПАТ ЦЗФ «Комсомольська» (зараз ПАТ ЦЗФ «Мирноградська») на адресу ДП «Дзержинськвугілля» (зараз ДП «Торецьквугілля») № 3/1 від 14.01.2016 року в рахунок послуг по збагаченню рядового вугілля відповідно до Договору № 01/08/2014 від 01.08.2014 року в сумі 967142,75 грн., пропонує реалізувати у власність вугільний концентрат марки Ж 0-100 в кількості 483 т по ціні 1550,0 грн. за тону (том 3, арк.справи 128).

Згідно зі специфікацією № 22 від 01.01.2016 року вугілля марки Ж 0-100 у ДП «Дзержинськвугілля» (зараз ДП «Торецьквугілля») купував оператор оптового ринку ДП «Вугілля України» по ціні 1500,00 грн. за тону (том 3, арк.справи 126).

Відповідно до листа ПАТ ЦЗФ «Комсомольська» (зараз ПАТ ЦЗФ «Мирноградська») на адресу ДП «Дзержинськвугілля» (зараз ДП «Торецьквугілля») № 10/1 від 19.02.2016 року в рахунок послуг по збагаченню рядового вугілля відповідно до Договору № 01/08/2014 від 01.08.2014 року в сумі 1018868,32 грн., пропонує реалізувати у власність вугільний концентрат марки Ж 0-100 в кількості 552 т по ціні 1550,0 грн. за тону (том 3, арк.справи 130).

Згідно зі специфікацією № 23 від 29.01.2016 року вугілля марки Ж 0-100 у ДП «Дзержинськвугілля» (зараз ДП «Торецьквугілля») купував оператор оптового ринку ДП «Вугілля України» по ціні 1500,00 грн. за тону (том 3, арк.справи 129).

Відповідно до листа ПАТ ЦЗФ «Комсомольська» (зараз ПАТ ЦЗФ «Мирноградська») на адресу ДП «Торецьквугілля» № 30 від 28.09.2016 року в рахунок послуг по збагаченню рядового вугілля відповідно до Договору № 01/08/2014 від 01.08.2014 року в сумі 3011681,28 грн., пропонує реалізувати у власність вугільний концентрат марки Ж 0-100 в кількості 2277 т по ціні 1550,0 грн. за тону (том 3, арк.справи 132).

Згідно зі специфікацією № 8 від 09.09.2016 року вугілля марки Ж 0-100 у ДП «Торецьквугілля» купував оператор оптового ринку ДП «Держвуглепостач» по ціні 1500,00 грн. за тону (том 3, арк.справи 131).

Відповідно до листа ПАТ ЦЗФ «Комсомольська» (зараз ПАТ ЦЗФ «Мирноградська») на адресу ДП «Торецьквугілля» № 224 від 09.02.2017 року в рахунок послуг по збагаченню рядового вугілля відповідно до Договору № 01/08/2014 від 01.08.2014 року в сумі 2421147,85 грн., пропонує реалізувати у власність вугільний концентрат марки Ж 0-100 в кількості 694,416 т по ціні 1900,0 грн. за тону (том 3, арк.справи 134).

Згідно зі специфікацією № 15 від 01.02.2017 року вугілля марки Ж 0-100 у ДП «Торецьквугілля» купував оператор оптового ринку ДП «Держвуглепостач» по ціні 1877,00 грн. за тону (том 3, арк.справи 133).

Відповідно до листа ПАТ ЦЗФ «Комсомольська» (зараз ПАТ ЦЗФ «Мирноградська») на адресу ДП «Торецьквугілля» № 1031 від 05.10.2017 року в рахунок послуг по збагаченню рядового вугілля відповідно до Договору № 01/08/2014 від 01.08.2014 року в сумі 1656000,00 грн., пропонує реалізувати у власність вугільний концентрат марки Ж 0-100 в кількості 686 т по ціні 2400,0 грн. за тону (том 3, арк.справи 136).

Згідно зі специфікацією № 28 від 28.08.2017 року вугілля марки Ж 0-100 у ДП «Торецьквугілля» купував оператор оптового ринку ДП «Держвуглепостач» по ціні 2150,00 грн. та 2200,00 грн. за тону (том 3, арк.справи 135).

Таким чином, колегією суддів встановлено що продаж вугілля марки Ж 0-100 ДП «Торецьквугілля» його контрагенту ПАТ ЦЗФ «Комсомольська» (зараз ПАТ ЦЗФ «Мирноградська») за Договором № 01/08/2014 від 01.08.2014 року здійснювався за цінами які були вищими ніж продаж оператору оптового ринку ДП «Вугілля України» та ДП «Держвуглепостач» в ті ж періоди.

Колегія суддів зазначає, що у своїй господарській діяльності Державне підприємство «Торецьквугілля» при реалізації своєї продукції керувалось цінами на вугільну продукцію, яка була сформована та запропонована основним державним вугільним трейдером ДП «Вугілля України» та ДП «Держвуглепостач» виключно на цих умовах у відповідності зі статтю 190 Господарського кодексу України, згідно з якою вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни та визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів вважає, що позивачем доведено необґрунтованість вимоги відповідача викладеної в підпунктах 2.1 та 2.2 пункту 2 оскаржуваної вимоги.

Що стосується підпункту 2.7 пункту 2 вимоги управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 05 серпня 2019 року № 04-05-05-15-05/4778, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску врегульоване Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VІ.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 2464 перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 22.12.2010 року № 1170 був затверджений перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавця, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування.

Соціальні допомоги та виплати, встановлені колективним договором (працівникам, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на народження дитини, сім`ям з неповнолітніми дітьми тощо).

Одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

Надбавки та доплати до державних пенсій працюючим пенсіонерам.

Вихідна допомога у разі припинення трудового договору.

Відшкодування, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Витрати на відрядження, а саме: добові (у повному обсязі), вартість проїзду, витрати на наймання житлового приміщення. Компенсаційні виплати та добові, які виплачуються у разі переїзду на роботу в іншу місцевість згідно із законодавством.

Виплати в установленому розмірі особам, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи (крім надбавок та доплат до тарифних ставок (окладів, посадових окладів) у розмірах, передбачених законодавством, за роботу на територіях радіоактивного забруднення, оплата додаткових відпусток, що надаються відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Компенсація моральної шкоди працівникам, що виплачується за рішенням суду.

Винагорода, що сплачується за авторським договором на створення та використання творів науки, літератури та мистецтва, крім гонорару штатним працівникам редакцій газет, журналів, інших засобів масової інформації, видавництв, установ мистецтва та (або) оплата їх праці, що нараховується за ставками (розцінками) авторської (постановочної) винагороди, нарахованої на відповідному підприємстві. Винагороди за відкриття, винаходи та раціоналізаторські пропозиції та їх використання.

Надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, що направляються для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, і працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз`їзний (пересувний) характер, у визначених законодавством розмірах.

Компенсації працівникам за використання для потреб виробництва власного інструмента та особистого транспорту.

Довічна плата за звання дійсного члена та члена-кореспондента академії наук.

Позики, видані працівникам для поліпшення житлових умов, на індивідуальне будівництво, заведення домашнього господарства.

Матеріальна допомога разового характеру, що надається окремим працівникам у зв`язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання.

Допомога, що виплачується молодим спеціалістам під час відпустки після закінчення навчального закладу.

У цьому переліку видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відсутній такий вид виплати як грошова компенсація у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток.

Пунктом 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5 передбачено, що суми грошової компенсації за невикористання щорічних відпусток працівникам входять до фонду оплати праці у складі додаткової заробітної плати та є об`єктом для нарахування ЄСВ. При звільненні працівникам Підприємства у разі наявності днів невикористаної відпустки нараховувалась компенсація, нарахування якої провадилось у місяці звільнення.

Отже і в цієї частині позов підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Державного підприємства «Торецьквугілля» є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 200/11098/19-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 200/11098/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв