Справа № 640/2887/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м. Київ № 640/2887/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомМіністерства юстиції України
доПолітичної партії «Партія захисників Вітчизни»
проанулювання реєстраційного свідоцтва
встановив:

Міністерство юстиції України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Політичної партії «Партія захисників Вітчизни», в якому просило суд:

- анулювати реєстраційне свідоцтво Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» №876 від 07 липня 1997 року (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, 6).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що Міністерство юстиції наділено правом звернутися до суду з позовом про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, у разі не висування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років, про що зазначено у частині першій статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що Політична партія «Партія захисників Вітчизни» проводить діяльність відповідно до Закону України «Про політичні партії в Україні» та Статуту. В своїй діяльності відповідач співпрацює з іншими політичними партіями, громадськими об`єднаннями та міжнародними організаціями.

Також, звертав увагу суду на те, що Політичною партією «Партія захисників Вітчизни» висувались кандидати на вибори місцевих депутатів, а також у 2007 році Політична партія «Партія захисників Вітчизни» у складі блоку «Наша Україна - Народна Самооборона» приймала участь у позачергових виборах депутатів України, крім того партія представлена Головою Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» Кармазіним Юрієм Анатолійовичем на чергових виборах народних депутатів у 2012 році у складів блоку «Наша Україна - Народна самооборона».

Крім того наголосив, що статтею 24 Закону України «Про політичні партії в Україні» визначено право, а не обов`язок політичних партій щодо висування кандидатів на вибори Президента України та вибори народних депутатів України протягом десяти років. А у зв`язку з чим відповідач не висував таких кандидатів, оскільки є неприбутковою організацією та позбавлений можливості сплатити встановленні законодавством грошові застави для участі у вищезазначених виборах.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розглядати справу у порядку загального позовного провадження, обґрунтовуючи дане клопотання тим, що у відповідача розгалужена система територіальних органів, останній є засновником численної кількості партійних організацій, а тому вирішення даної справи має значний суспільний інтерес, тому просив здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Проте суд відмовляє у задоволенні даного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, визначається частиною четвертою статті 12 цього ж Кодексу, у відповідності до якої виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

До вказаного переліку справ, які мають розглядатись виключно у загальному позовному провадженні предмет спору у справі №640/2887/20 не віднесений.

Так, предметом позову у справі № 640/2887/20 є наявність обставин, що, на думку позивача, є підставами для анулювання реєстраційного свідоцтва Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» №876 від 07 липня 1997 року.

При цьому за визначенням частини другої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

В той же час, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Врахувавши обґрунтування клопотання відповідача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у порядку загального позовного провадження та дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

В той же час, суд також враховує той факт, що відповідачем відзив на позовну заяву не направлений позивачу, як цього вимагає положення частини третьої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, а лише надано дві копії до суду.

Також, представником відповідача подано клопотання про витребування доказів, а саме інформації щодо заблокування банківського рахунку НОМЕР_1 Партії захисників Вітчизни в АТ «Правекс Банку» в період з 2016 року по 2020 рік.

Проте, представником відповідача не вказано у кого саме повинна бути витребувана дана інформація, не зазначено які дії вчинялись відповідачем для отримання даного доказу, більше того не наведено достатніх доказів в підтвердження факту впливу даної інформації на вирішення спору у справі №640/2887/20, а тому суд відмовляє в задоволенні даного клопотання.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Міністерство юстиції України 07 липня 1997 року зареєструвало Політичну партію «Партія захисників Вітчизни», що підтверджується свідоцтвом №876.

Політична партія «Партія захисників Вітчизни» має статус юридичної особи (дата державної реєстрації - 07 липня 1997 року; номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 0030906; ідентифікаційний код юридичної особи - 20073283; місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 6; керівник - ОСОБА_1 ).

Діяльність Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» здійснюється на підставі Статуту в редакції від 17 серпня 2019 року, затвердженого Установчими зборами Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» та затвердженого 11 з`їздом Політичної партії «Партія захисників Вітчизни».

З метою перевірки дотримання вимог статті 24 закону України «Про політичні партії в Україні» Міністерство юстиції України 15 січня 2020 року направило до Центральної виборчої комісії лист № 388/00019.4.1/6-20 для отримання інформації щодо висування кандидатів на участь у виборах народних депутатів України та на виборах Президента України протягом останніх 10 років.

Листом від 31 січня 2020 року №21-41-211 Центральна виборча комісія надала інформацію стосовно партій, які висували та подавали до Комісії документи щодо реєстрації кандидатів на пост Президента України на виборах Президента України (чергових, позачергових) протягом 2010-2019 років та кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному та одномандатних виборчих округах на виборах народних депутатів України (чергових, позачергових, повторних, проміжних) протягом 2005-2019 років.

З листа Центральної виборчої комісії вбачається, що відсутня інформація про висування та реєстрацію кандидатів від Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» на вищевказаних виборах за останні 10 років.

За таких обставин Міністерство юстиції України вважало необхідним та допустимим звернутись до суду з позовом про анулювання реєстраційного свідоцтва Політичної партії «Партія захисників Вітчизни»» з огляду на порушення вимог частини першої статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні».

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про політичні партії в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2365-III (далі - Закон №2365-III).

Частиною першою статті 2 Закону №2365-III визначено, що політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку (частина перша статті 3 Закону №2365-III).

Відповідно до приписів статті 23 Закону політичні партії припиняють свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску) або в разі заборони її діяльності чи анулювання реєстрації в порядку, встановленому цим та іншими законами України.

Статтею 24 Закону передбачено, що у разі не висування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються.

Рішення суду про анулювання реєстрації політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск її керівних органів, обласних, міських, районних організацій і первинних осередків та інших статутних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії, а також прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, та його територіальними органами рішень про припинення політичної партії та її структурних утворень відповідно (частина друга статті 24 Закону № 2365-III).

Відповідно до статті 2 та частини дев`ятої статті 17 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» Центральна виборча комісія (далі - Комісія) відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад, зокрема, виборчого процесу, однакове застосування законодавства України про вибори на всій території України. Комісія здійснює контроль за дотриманням політичними партіями, іншими суб`єктами виборчого процесу, зокрема, вимог законодавства про вибори.

Крім того, комісія згідно із Законом України «Про вибори Президента України» та «Про вибори народних депутатів України» реєструє кандидатів на пост Президента України, кандидатів у депутати, включених до виборчого списку політичної партії у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі, та кандидата в депутати, висунутого партією, у відповідному одномандатному виборчому окрузі за умови отримання нею відповідних документів.

З метою перевірки дотримання вимог статті 24 Закону України «Про політичні партії в України» Міністерством юстиції України 15 січня 2020 року направлено лист № 423/00019.4.1/6-20 до Центральної виборчої комісії (далі - Комісія) для отримання інформації щодо висування Партією кандидатів на участь у виборах народних депутатів України та на виборах Президента України протягом останніх 10 років.

У відповідь Комісія, листом від 31 січня 2020 року № 21-41-211, надала інформацію стосовно партій, які висували та подавали до Комісії документи щодо реєстрації кандидатів на пост Президента України на виборах Президента України (чергових, позачергових) протягом 2010-2019 років та кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному та одномандатних виборчих округах на виборах народних депутатів України (чергових, позачергових, повторних, проміжних) протягом 2005-2019 років.

Водночас, інформація щодо висування кандидатів на вищевказаних виборах за останні 10 років від Політичної партії «Партія захисників України» відсутня, що підтверджує порушення вказаною партію вимог статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні».

Слід звернути увагу, що Конституційний Суд України у рішенні від 12 червня 2007 року №41-1/2007, яким визнано конституційним положення статті 23 Закону України «Про політичні партії в Україні», заначено про те, що «реалізація конституційних приписів забезпечує положення статті 24 Закону щодо обов`язкової участі політичної партії у виборчому процесі».

Як вбачається з матеріалів справи позивачем адміністративний позов подано до Окружного адміністративного суду міста Києва та зареєстровано 07 лютого 2020 року, докази направлення позовних матеріалів відповідачеві наявні у матеріалах справи, згідно трек-номеру поштового відправлення №979, воно надіслано за адресою Політичної партії 06 лютого 2020 року.

Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, Партія захисників Вітчизни в складі блоку «Наша Україні - Народна самооборона» була представлена Головою Партії Кармазіним Юрієм Анатолійовичем в Парламенті до 2012 року.

Проте даний факт спростовується матеріалами справи, а саме інформацією, наданою Центральною виборчою комісією разом з листом від 31 січня 2020 року №24-41-211, Партія захисників Вітчизни в складі блоку «Наша Україні - Народна самооборона» приймала участь у позачергових виборах народних депутатів України 30 вересня 2007 року, а не у чергових виборах народних депутатів України 28 жовтня 2012 року, як помилково вважає відповідач.

В той же час, у відзиві на позовну заяву представник відповідача наголошує на тому, що через діяльність Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» в сфері боротьби з корупцією та ігноруванням Конституції України владою, банківський рахунок Партії був заблокований понад три роки у період з 2016-2020 рік, що унеможливило прийняти участь в чергових виборах Президента України та на позачергових виборах народних депутатів України в 2019 році, і тільки після зміни влади в 2019 році, в лютому 2020 року вдалось розблокувати рахунки.

Утім, жодного доказу в підтвердження даного факту представником відповідача не надано, більше того, даний факт жодним чином не підтверджує неможливість висування кандидатів на вибори Президента України та до Верховної Ради України.

Крім цього представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що перед виборами Президента України в 2019 році Партії захисників Вітчизни був зроблений партійний клон Партія захисників України, яка перейменована з «Колос миру».

Однак суд критично ставиться до даного твердження, оскільки вони є безпідставними, необґрунтованим та, в свою чергу, не підтверджують неможливість висування кандидатів на вибори Президента України та до Верховної Ради України Політичною партією «Партія захисників Вітчизни».

Щодо доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, а саме, що голова Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» приймав участь у виборах народних депутатів у 2019 році, як самовисуванець, суд зазначає, що така участь не є доказом висування кандидатів на вибори Президента України та до Верховної Ради України саме Політичною партією «Партія захисників Вітчизни», оскільки ОСОБА_1 є самовисуванцем, як це зазначено у відомостях з офіційного сайту Центральної виборчої комісії.

В той же час, статтею 24 Закону України «Про політичні партії в України» передбачено відповідальність за не висування кандидатів саме Політичною партією «Партія захисників Вітчизни», а тому прийняття участі у виборах її членами, як самовисуванцями не є належним доказом в підтвердження участі саме Політичної партії у таких виборах.

Таким чиним суд критично ставиться до позиції відповідача та погоджується з доводами позивача, що відповідачем порушено вимоги статті 24 Закону України «Про політичні партії в України».

Щодо доводів відповідача про неможливість приймати участь у виборах Президента України та до Верховної Ради України через блокування рахунків, створення клонів та здійснення переслідувань, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні», законодавець пов`язує звернення Міністерства юстиції України з відповідним позовом до суду з відсутністю факту саме висування кандидатів партією для участі у виборах.

Відповідно до законодавства України, чинного як до 01 січня 2020 року, так і після (пункт перший частини п`ятої статті 11 Закону України «Про вибори народних депутатів України», пункт перший частини четвертої статті 11 Закону України «Про вибори Президента України», пункт 1 частини першої статті 79 Виборчого кодексу України) виборчий процес включає такий етап: висування та реєстрація кандидатів.

Суд звертає увагу на те, що висування і реєстрації кандидатів для участі у виборах, хоча і визначаються законодавством України як перший етап виборчого процесу, проте є діями різними за своєю формою.

За змістом положень законодавства України, чинного у період з 2009 року по 31 грудня 2019 року, висування кандидатів від партії здійснюється партією на з`їзді (зборах, конференції) у порядку, встановленому статутом партії (частина перша статті 53 Закону України «Про вибори народних депутатів України», частина четверта статті 47 Закону України «Про вибори Президента України»).

Натомість, реєстрація кандидата має місце виключно після його висування та за умови подання відповідного переліку документів до Центральної виборчої комісії (статті 54, 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України», стаття 51 Закону України «Про вибори Президента України»).

Так, висування кандидата здійснюється на з`їзді партії, а реєстрація є наслідком такого висування, тобто офіційним підтвердження статусу відповідної особи, як кандидата на виборах.

Відповідно до статті 2 та частини дев`ятої статті 17 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» Центральна виборча комісія (далі - Комісія) відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад, зокрема, виборчого процесу, однакове застосування законодавства України про вибори на всій території України. Комісія здійснює контроль за дотриманням політичними партіями, іншими суб`єктами виборчого процесу, зокрема, вимог законодавства про вибори.

Крім того, комісія згідно із Законом України «Про вибори Президента України» та «Про вибори народних депутатів України» реєструє кандидатів на пост Президента України, кандидатів у депутати, включених до виборчого списку політичної партії у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі, та кандидата в депутати, висунутого партією, у відповідному одномандатному виборчому окрузі за умови отримання нею відповідних документів.

А тому посилання відповідача на брак коштів, створення клонів, репресії за діяльність партії судом не приймаються, оскільки за висування кандидата на з`їзді Політичної партії та реєстрація кандидатів є різними етапи виборчого процесу, відтак відповідачем не спростовано доводів позивача про порушення Політичною партією «Партія захисників Вітчизни» статті 24 Закону України «Про політичні партії».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 18 Закону України «Про політичні партії в Україні» (далі - Закон) державний контроль за діяльністю політичних партій здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, крім випадків, коли здійснення такого контролю законом віднесено до повноважень інших органів державної влади.

Згідно із Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228 із змінами (далі - Положення), Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, зокрема, державну політику з питань державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом три підпункту 8315 Положення передбачено, що Міністерство юстиції України здійснює контроль за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, вживає визначених законом заходів у разі порушення політичними партіями Конституції та законів України, звертається до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії або про заборону політичної партії; звертається до суду із заявою про анулювання реєстраційного свідоцтва постійно діючого третейського суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Відповідно до положень статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Виходячи з системного аналізу фактичних обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що у Міністерства юстиції України наявні правові підстави для звернення до суду з позовом про анулювання реєстраційного свідоцтва Політичної партії «Партія захисників Вітчизни».

Частиною першою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідачем не спростовано доводів позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а надані позивачем докази є достатніми для прийняття рішення по справі в порядку спрощеного позовного провадження про задоволення адміністративного позову.

Згідно із частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Приймаючи до уваги те, що матеріали адміністративної справи не містять в собі доказів понесення позивачем судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, а стягнення сплаченого судового збору, з урахуванням приписів Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь Міністерства юстиції України сплаченого ним судового збору.

Судові витрати відповідача не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Анулювати реєстраційне свідоцтво Політичної партії «Партія захисників Вітчизни» №876 від 07 липня 1997 року (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, 6).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко