Справа № 420/2117/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 420/2117/19

адміністративне провадження № К/9901/36375/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби (правонаступник - Одеська митниця Держмитслужби) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 (суддя - Стефанов С.О.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019 (головуючий суддя - Єщенко О.В., судді Димерлій О.О., Коваль М.П.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродвигун» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500010/2019/000010/2 від 11.02.2019 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500010/2019/00059,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Електродвигун» (далі -ТОВ «Електродвигун», Товариство, позивач) звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (далі - Митниця, відповідач), у якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500010/2019/000010/2 від 11.02.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500010/2019/00059.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство посилалося на протиправність зазначених рішення та картки, оскільки задекларована ним в митних деклараціях митна вартість товару (двигуни змінного струму трифазні, електричні) за основним методом (за ціною договору (контракту)) підтверджена наданими Митниці документами.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 10.06.2019, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019, адміністративний позов задовольнив: визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500010/2019/000010/2 від 11.02.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500010/2019/00059.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, виходили з того, що Товариство в цілях митного оформлення подало всі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК), які містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за основним методом, а також виконало вимоги контролюючого органу щодо надання додаткових документів, тому у Митниці не було підстав для проведення коригування митної вартості товару.

Митниця подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019, у якій просить скасувати зазначені судові рішення, а в задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи відповідача в касаційній скарзі обґрунтовані посиланням на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не дали належної оцінки тій обставині, що документи, які Товариство надало для підтвердження задекларованої митної вартості товару, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Ці обставини виключали можливість контролюючого органу перевірити числове значення заявленої митної вартості відповідно до частини першої статті 54 МК.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди попередніх інстанцій встановили, що між позивачем (покупець) та фірмою «FUAN XINRUI MACHINERY CO., LTD» (Китайська Народна Республіка) (КНР) (продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №1 від 01.11.2018, згідно з яким продавець виготовляє та продає, а покупець сплачує та приймає на умовах поставки згідно з Правилами Інкотермс 2000 «FОВ порт Фуджоу, КНР», товари, вказані у рахунках проформі, країна виготовлення товару - КНР.

Для митного оформлення товару, ввезеного на митну територію України за зовнішньоекономічним контрактом №1 від 01.11.2018, позивач 06.02.2019 подав електронну митну декларацію №UA500010/2019/002739.

На підтвердження задекларованої митної вартості декларант надав контролюючому органу документи: пакувальний лист №XRM087-1801 від 01.11.2018; рахунок-фактуру №XRM087-1801; коносамент WMS18122470 від 04.01.2019; навантажувальний документ №00005038 від 06.02.2019; сертифікат про походження товару №19С3522М0268/00007 від 31.12.2018; банківські платіжні документи № 12591 _116_64 від 21.12.2018 та № 12591_944_5 від 13.11.2018; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, №882532/19 від 05.02.2019; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01.11.2018; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 01.11.2018; доповнення до цього договору (контракту) від 01.11.2018; договір про надання послуг митного брокера № 1 від 05.02.2019; копію митної декларації країни відправлення №18731792 від 28.12.2018.

За результатами перевірки документів, поданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів, контролюючий орган дійшов висновку щодо можливого заниження митної вартості, оскільки у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів: у поданому інвойсі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт та відсутні умови поставки; у прайс-листі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою; у специфікації до зовнішньоекономічного контракту відсутні підпис та печатка покупця.

Враховуючи виявлені розбіжності, відповідачем була направлена пропозиція про надання додаткових документів.

У зв`язку з цим позивач надав: банківський платіжний документ; лист від виробника фірми «FUAN XINRUI MACHINERY CO., LTD» (КНР) від 08.02.2019; висновок цінової експертизи №22/33 від 11.02.2019; прайс-лист від 01.01.2018; каталог виробника від 01.01.2018; виписку з бухгалтерської документації від 01.10.2018; переклад копії митної декларації країни відправника; лист декларанта № 11/02 від 11.02.2019.

За результатами митного контролю Митниця прийняла рішення №UA500010/2019/000010/2 від 11.02.2019 про коригування митної вартості товару, з приводу правомірності якого виник спір, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500010/2019/00059.

Згідно із цим рішенням подані декларантом документи містять розбіжності: відповідно до перекладу митної декларації країни відправлення в графі «Номер контракту» зазначений документ, відмінний від номеру контракту, наданого декларантом; у прайс-листі від 01.01.2018 зазначено, що вказана у ньому інформація дійсна з 01.01.2018 по 30.12.2018; не надано для підтвердження витрат на транспортування документів про вартість перевезення товарів; не подані документи згідно з переліком, визначеним у частинах другій - четвертій статті 53 МК.

Митна вартість згідно із зазначеним рішенням була визначена Митницею за другорядним методом (резервним), виходячи із аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС. Зокрема, встановлено, що рівень митної вартості по товару 1 «Двигуни змінного струму» є більшим та становить 6,17 доларів США/кг нетто (митна декларація від 29.01.2019 № UA112080/2019/3000) проти заявленої декларантом 4,09 доларів США/кг нетто; по товару 2 «Двигуни змінного струму» - 8,01 доларів США/кг нетто (митна декларація від 30.01.2019 № UA125270/2019/860387) проти заявленої декларантом 3,15 доларів США/кг нетто; по товару 3 «Двигуни змінного струму» - 8,01 доларів США/кг нетто (митна декларація від 15.01.2019 № UA100110/2019/109889) проти заявленої декларантом 2,64 доларів США/кг нетто; по товару 4 «Двигуни змінного струму» - 8,18 доларів США/кг нетто (митна декларація від 30.11.2018 № UA125270/2018/866587) проти заявленої декларантом 2,29 доларів США/кг нетто.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено у цій нормі.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини перша - третя цієї статті).

Частиною другою статті 58 МК встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19).

Суди попередніх інстанцій встановили, що в наданих позивачем в цілях митного оформлення документах не було розбіжностей, неточностей або неповноти, за наявності яких відповідно до частини другої статті 53 МК у контролюючого органу виникає повноваження щодо витребування додаткових документів.

Надані позивачем додаткові документи також не містили таких дефектів і підтверджували інформацію щодо митної вартості товарів у раніше поданих документах.

Суд першої та апеляційної інстанцій при правовій оцінці дій Митниці щодо вибору при застосуванні резервного методу визначення митної вартості співставлення інформації слушно звернули увагу на відмінність умов поставки за митною декларацією від 06.02.2019 №UA500010/2019/002739 та митними деклараціями, вказаними в рішенні про коригування митної вартості товарів.

Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини на підставі оцінки доказів, яка відповідає правилам, встановленим нормами статті 90 КАС, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок, що, оскільки документи, подані позивачем для митного оформлення товару, були достатніми для підтвердження задекларованої митної вартості і у своїй сукупності не викликали сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про ціну товару та інші складові митної вартості, у Митниці не було законних підстав для коригування митної вартості.

Довід відповідача, що при митному оформленні не були надані документи про вартість транспортування, не відповідає пункту 6 частини другої статті 53 МК та умовам зовнішньоекономічного контракту №1 від 01.11.2018 щодо умов поставки («FОВ порт Фуджоу (КНР)» у відповідності з Інкотермс 2000).

Довід Митниці, що інформація в прайс-листі від 01.01.2018 на дату подання митної декларації втратила чинність, суди попередніх інстанцій обґрунтовано визнали безпідставним, встановивши, що зазначений прайс-лист відображає дані щодо ціни товару та був дійсним саме на час укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.11.2018.

Що доводів відповідача в касаційній скарзі, що в перекладі митної декларації країни відправлення в графі «Номер контракту» зазначений документ, відмінний від наданого до митного оформлення, оскільки митна декларація країни відправлення взагалі не містить таку графу як «Номер контракту», то суди встановили, що вона містить умови постачання - графу «Форма угоди» - FОВ», які відповідають умовам постачання, зазначеним у контракті №1 від 01.11.2018, а також графу «Номер рахунку» - ХRМ087-1801, який відповідає номеру рахунку-фактури (інвойсу).

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша статті 77 Кодексу).

Обов`язок доказування правомірності рішення (дії чи бездіяльності) в адміністративних справах про протиправність рішення (дії чи бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, як встановлено нормою абзацу першого частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача.

Суди попередніх інстанцій встановили обставини у справі у відповідності з нормами процесуального права, дали їм правильну юридичну оцінку та дійшли правильного і обґрунтованого висновку про протиправність рішень Митниці від 11.02.2019 №500010/2019/000010/2 та №500010/2019/00059.

Відповідно до частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають цим вимогам.

Доводи відповідача в касаційній скарзі не спростовують правильність вище наведених висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 52 КАС та постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 здійснено процесуальну заміну відповідача Одеської митниці Державної фіскальної служби на Одеську митницю Держмитслужби, як правонаступника.

Керуючись пунктом статтями 52, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.Б. Гусак