Справа № 160/5891/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року Справа № 160/5891/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Варави Романа Сергійовича, про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Варави Романа Сергійовича (далі ОСОБА_2 , відповідач) про відкриття виконавчого провадження №59157794.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова від 20.05.2019 за виконавчим провадженням №59157794 прийнята відповідачем з порушенням вимог ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника ОСОБА_1 .
У зв`язку з чим, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 21.09.2020 поновлено строк звернення до суду, позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено її до розгляду у судовому засіданні.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином та своїм правом на подання відзиву не скористався.
Враховуючи запровадження та продовження постановами Кабінету Міністрів №211 від 11.03.2020, №255 від 02.04.2020, №392 від 20.05.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020 на усій території України карантину, а також віддаленість сторін від міста проведення судового розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (в порядку письмового провадження) на підставі наявних документів.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, при її розгляді, суд виходить з наступного.
Так, в ході розгляду справи, судом встановлено що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту, яку долученою до матеріалів справи.
11.04.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. винесено виконавчий напис №506 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості у розмірі 108'774грн. 54коп.
Представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. із заявою про примусове виконання зазначеного виконавчого напису.
Разом з тим, 20.05.2019 за вищевказаною заявою ТОВ «Вердикт Капітал», приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59157794 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. №506 від 11.04.2019.
23.05.2019 на підставі вищевказаного виконавчого напису №506 приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.1 ст.5 Закону Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів п.1 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 4 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 6 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Приписами ч.2 ст.24 Закону Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.
При цьому, відповідно до ч.3 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Отже, зі змісту наведеної норми вбачається, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Згідно ч.4 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Частиною 5 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).
У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).
За приписами ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Так, в ході розгляду справи, судом встановлено, що приватний виконавець Варава Р.С. здійснює примусове виконання у Виконавчому окрузі міста Києва.
Отже, місце проживання та місце роботи боржника не відносяться до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Варава В.М. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні №59157794 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.
В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не доведені жодні повідомлення позивача про зміну адреси.
Більш того, позивачем до матеріалів справи надано докази направлення відповідачем кореспонденції саме на адресу його реєстрації: АДРЕСА_1 .
Таким чином, відповідачем безпідставно прийнято виконавчий документ до виконання.
Згідно із п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.
Крім того, у такому виконавчому провадженні приватним виконавцем провадилось вчинення виконавчих дій, а саме: стягнення на заробітну плату боржника, що також здійснено не за місцем проживання, перебування, місця роботи боржника - фізичної особи (позивача).
На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови, а відтак рішення щодо звернення стягнення на доходи боржника приватного виконавця є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», отже, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч.1ст.139 КАС України, враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем квитанцією №41 від 25.05.2020 на суму 840грн. 80коп. судовий збір за подачу адміністративного позову до суду підлягає поверненню позивачу.
Керуючись ст.ст.2, 9, 12, 47, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Варави Романа Сергійовича, про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Варави Романа Сергійовича про відкриття виконавчого провадження №59157794.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова