Справа № 708/835/20
Суддя: Попельнюх А. О.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/835/20
Номер провадження № 2-а/708/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Попельнюха А.О.,

при секретарі - Циріль С.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - Бондарця В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області, Бондарця Владислава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що постановою серії БАА №703775 від 22.06.2020 року, винесеною поліцейським СРПП Чигиринського ВП сержантом поліції Бондарцем В.М., його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він 22.06.2020 року о 09 годині 30 хвилин, рухаючись по вул. Черкаська в м.Чигирині, нібито при зміні напрямку руху не скористався показчиками повороту праворуч, чим порушив вимоги п.2.4. або 8.4 ПДР України.

В обґрунтування позову вказує, що в постанові неправильно описані обставини події, а саме: 22.06.2020 року він дійсно керував мотоциклом «Минск». Спочатку він рухався по вулиці Черкаській з боку автовокзалу «Чигирин» у напрямку колишньої Чигиринської меблевої фабрики, потім він здійснив поворот ліворуч, заїхавши в двір території фабрики. При цьому ввімкнувши світловий сигнал повороту «ліворуч», оскільки в цьому напрямку здійснював поворот.

В той же час у постанові серії БАА №703775 від 22.06.2020 року, йому ставиться у вину те, що він не увімкнув покажчик повороту «праворуч». Вважає, що він діяв відповідно до вимог ПДР і не вчиняв правопорушення, оскільки: відповідно до пп.б п.9.2 ПДР України водій повинен подати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. Це значить, що при здійсненні ним повороту ліворуч він мав увімкнути покажчик повороту «ліворуч», але ніяк не «праворуч», оскільки він би в такому разі порушив вимоги ПДР України. Транспортний засіб «Минск», яким він керував, не має технічної можливості для увімкнення покажчиків повороту «ліворуч» і «праворуч» одночасно.

Таким чином вважає, що ним виконано вимоги, передбачені пп.б п.9.2 ПДР України. Крім того, ввімкнення світлового сигналу «поворот праворуч» при здійсненні повороту ліворуч було б порушенням п.9.4. ПДР України, оскільки такі дії були б не зрозумілими для інших учасників руху.

Працівник УПП Бондарець В.М. не правильно кваліфікував його дії, навіть за умови, коли б вони навіть і містили склад правопорушення. Зокрема згідно опису порушення (його об`єктивної сторони), він при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту праворуч, чим порушив вимоги п.2.4 або п.8.4. При цьому, через специфіку почерку службової особи, яка склала постанову, позивач не може точно вказати якими є перші цифри - в рівній мірі можна читати як «2» так і «8».

Крім вище вказаних порушень норм матеріального і процесуального права, допущених поліцейським Бондарцем В.М. , ще й не правильно зазначено у постанові дату вчинення ним правопорушення: зазначено 22.03.2020 року в той час як постанова була складена на місці події 22.06.2020 року.

За таких обставин ОСОБА_1 вважає вищезазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач по справі сержант поліцїї Чигиринського ВП ГУНП в Черкаській області - Бондарець В.М. в судовому засіданні 31.08.2020 проти задоволення позову заперечував, суду пояснив, що позивач рухався по вул. Черкаська в м. Чигирині зі сторони лісгоспу в напрямку до автостанції "Чигирин", тому для заїзду на територію меблевої фабрики виконував поворот праворуч. Відповідно він повинен був увімкнути покажчик повороту праворуч, чого позивач не зробив, тому ним була складена постанова у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування наведеного повідомив суду про можливість надання відеозапису з реєстратора, на якому зафікосвано вказане порушення. Натомість після перерви в судове засідання на 21.09.2020 відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відеозапис суду не надав. За таких обставин суд прийшов до висновку, що неявка відповідача не перешкодає розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

22.06.2020 року сержантом поліцїї Чигиринського ВП ГУНП в Черкаській області Бондарцем В.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАА №703775 відносно ОСОБА_1 , згідно якої 22.06.2020 близько 09:30 водій керуючи транспортним засобом «Минск», д/н НОМЕР_1 , по вул. Черкаській при зміні напрямку руху не вімкнув покажчик повороту праворуч, чим порушив п.2.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови серії БАА №703775 від 22.06.2020 року не вбачається, передбачених ст.251 КУпАП доказів щодо вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР України, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП. Крім того, суд враховує, що такі докази не були надані і під час судового розгляду вказаного адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач заперечує факт порушення вимог пп. «б» п.9.2 ПДР України, оскільки він дійсно того дня, а саме: 22.06.2020 року рухався по вул.Черкаській з боку автовокзалу «Чигирин» в напрямку колишньої Чигиринської меблевої фабрики, та здійснюючи поворот ліворуч увімкнув покажчик лівого повороту, тобто виконав вимогу пп. «б» п.9.2. ПДР, саме під час зміни напрямку руху подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. На спростування тверджень позивача щодо напрямку його руху відповідачем належні та допустимі докази не надані.

При винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з`ясовано, чи було взагалі вчинено адміністративне правопорушення, не зібрані докази на підтвердження факту вчинення порушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши наявні у справі докази суд прийшов до висновку, що єдиним доказом на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавенте проти Латвії» наголошує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин суд приходить до висновку, що поліцейський виніс постанову серії БАА №703775 від 22.06.2020 року необ`єктивно та без з`ясування всіх обставин, під час розгляду справи судом не довів її правомірність. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що постанова сержанта поліції серії БАА № 703775 від 22.06.2020 року, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, підлягає до скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області, Бондарця Владислава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Визнати дії поліцейського Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області сержанта поліції Бондарця Владислава Миколайовича - протиправними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 703775 від 22.06.2020, винесену поліцейським Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області сержантом поліції Бондарцем Владиславом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у видя штрафу в сумі 425,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Рішення набирає законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження, а якщо його буде оскаржено в апеляційному порядку - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чигиринський районний суд Черкаської області портягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 28.09.2020.

Головуючий А.О. Попельнюх

Повне найменування учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

Чигиринське відділення Смілянського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області, місцезнаходження: 20901, Черкаська обл., м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 55;

сержант поліції Бондарець Владислав Миколайович, адреса робочого місця: 20901, Черкаська обл., м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 55.