Справа № 640/25060/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Київ № 640/25060/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., при секретарі судового засідання Ващенку В.А.

за участі представників сторін:

від позивача - Базя Я.О.

від відповідача - Іванський В.І.

від відповідача - Несторак Х.І.

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу:

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Кроноспан УА"

до Офісу великих платників податків Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

від 06 вересня 2019 року № , № , № та

№ ,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кроноспан УА» (далі по тексу - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення від 06 вересня 2019 року №№ , № , № , № .

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними висновки перевірки про завищення від`ємного значення, заниження податку на додану вартість, виходячи з того, що господарські операції із контрагентами ТОВ «Дорінгтон», ТОВ «Буд Мережа», ТОВ «Барвиспецпостач» та ТОВ «Медраф», підтверджені належним чином оформленими первинними та податковими документами, є реальними та відповідають дійсному економічному змісту, а ТОВ «Кроноспан УА» дотримано передбачені законодавством умови для формування витрат та податкового кредиту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідачем подано заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що ТОВ "Кроноспан УА" перебуває на податковому обліку у Львівському управлінні Офісу великих платників податків Державної податкової служби, яке здійснює його обслуговування та супроводження судових справ по даному платнику податків.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову вказав про відповідність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вимогам чинного законодавства, підтримавши висновки акта перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Офісом великих платників податків Державної податкової служби в особі Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2019 року.

Перевірка проводилась з 03 червня 2019 року по 06 серпня 2019 року. Термін перевірки продовжувався на 15 робочих днів - із 17 липня 2019 року по 06 серпня 2019 року згідно з наказом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 05 липня 2019 року № 1424 «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки TOB «Кроноспан УА» ()».

За результатами планової документальної виїзної перевірки відповідачем складено акт документальної планової виїзної перевірки № 136/28-10-48-14/33273907 від 13.08.2019 р. (далі - «Акт перевірки»).

Відповідно до розділу IV «Висновок» Акту перевірки (стор. 162-164) ОВПП встановив наступні порушення, зокрема:

п.п. 134.1.1 п. 134 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями); п. 5, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (далі - П(с)БО 15); п. 8, п. 9, п. 10, п. 11 Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку 18 «Дохід» видані Радою з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку станом на 01.01.2012 (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 142 805 167 грн. у тому числі від`ємне значення об`єкта оподаткування за 2016 рік у сумі 27 867 442 грн., за 2017 рік у сумі 130 145 839 грн. (у тому числі від`ємне значення об`єкта оподаткування за 2016 рік у сумі 27 867 442 грн.), за 2018 рік у сумі 142 347 359 грн. (у тому числі від`ємне значення об`єкта оподаткування за 2017 рік у сумі 130 145 839 грн.), за І кв. 2019 року у сумі 142 805 166 грн. (у тому числі від`ємне значення об`єкта оподаткування за 2018 рік у сумі 142 347 359 грн.);

п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.9 ст. 189; п. 198.5 ст. 198 п. 189.1. ст. 189; п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2019 p. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього у сумі 5 914 373,51 грн. у тому числі за листопад 2016 року у сумі 5 233 642,27 грн., за грудень 2016 року у сумі 674 175,38 грн., за серпень 2017 року на суму 6 555,86 грн.; завищення сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню всього у сумі 1 276 401,28 грн. у тому числі за листопад 2016 року у сумі 798 063,27 грн., за жовтень 2018 року у сумі 51 660,85 грн., за грудень 2018 року у сумі 2 382,00 грн., за січень 2019 року у сумі 424 295,43 грн.

п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), підприємством не складено та не зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкову накладну на загальну суму 2 545 772,56 грн. (в тому числі ПДВ 424 295,43 грн.);

пунктів 1 та 2 частини 2 ст. 6, частини 7 ст. 8, п. 95 Розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-IV від 08.07.2010, із змінами та доповненнями, а саме: занижено нарахування та утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 345 079,52 грн. в т.ч.: за березень 2014 року 1 439,26 грн., за червень 2014 року 2 422,86 грн., за липень 2014 року 2 533,55 грн., за серпень 2014 року 2 437,17 грн., за вересень 2014 року 1 521,51 грн., за січень 2015 року 334,53 грн., за лютий 2015 року 916,13 грн., за квітень 2015 року 339 722,33 грн., за травень 2015 року 922,69 грн., за червень 2016 року 654,19 грн., за вересень 2016 року 475,04 грн., за грудень 2016 року 273,29 грн. за червень 2018 року 1 386,63 грн., також встановлено несвоєчасне нарахування та утримання (перерахування) єдиного внеску у грудні 2015 року в сумі 9 959,76 грн;

вимог пп. 163.1.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, п.п. «а, е» п.п. 164.2.17, п.п. 164.2.20 п. 164.2, пп. 164.5 ст. 164, ст. 165, ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168,пп.«а`п. 171.2 ст. 171, пп. «а, б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями), щодо ненарахування, неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних, в результаті чого підлягає донарахуванню 97 156,08 грн., в т.ч. в сумі 8 409,06 грн. за 2017 рік, в сумі 84 562,10 грн. за 2018 рік, в сумі 4 184,92 грн. за 1 кв. 2019 року;

вимог пп. 163.1.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, пп. «а, е» пп. 164.2.17, пп. 164.2.20 п. 164.2, пп. 164.5 ст. 164, ст. 165, ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 171.2 ст. 171, пп. «а, б, г» п. 176.2 ст. 176 та пп. 1.2, п. 1.5 п. 16і підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями), щодо ненарахування, неутримання та неперерахування до бюджету військового збору, в результаті чого підлягає донарахуванню 6 639,01 грн., в т.ч. в сумі 574,55 грн. за 2017 рік, в сумі 5 792,03 грн. за 2018 рік, в сумі 272,48 грн. за 1 кв. 2019 року;

вимог р. III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року за № 111/26556, та «а, б, г» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. (із внесеними змінами та доповненнями), щодо подання відомостей з недостовірними даними - неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей 1-ДФ про доходи громадян, 2-4 кв. 2016 року, 1-4 кв. 2017, 1 кв., 1-4 кв. 2018 року, 1 кв. 2019 року;

вимоги абз. 2 пп. 267.6.4 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р. (зі змінами та доповненнями) щодо несвоєчасного подання податкової декларації за придбаний легковий автомобіль у січні 2018 року.

На підставі вищезазначених висновків акту перевірки, податковим органом прийнято наступні рішення:

податкове повідомлення-рішення № від 06 вересня 2019 року, згідно із яким зменшено ТОВ «Кроноспан УА» суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 142 805 166 грн;

податкове повідомлення-рішення № від 06 вересня 2019 року, згідно із яким збільшено ТОВ «Кроноспан УА» грошове зобов`язання з ПДВ на загальну суму 7 384 772,06 грн., з яких 5 907 817,65 грн. становить основний платіж та 1 476 954,41 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

податкове повідомлення-рішення № від 06 вересня 2019 pоку, згідно із яким зменшено ТОВ «Кроноспан УА» суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 276 401,28 грн. та у зв`язку з тим, що заявлені до відшкодування суми ПДВ було відшкодовано ТОВ «Кроноспан УА», визначив позивачу податкове зобов`язання з ПДВ на загальну суму 1 276 401,28 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 319 100,32 грн;

податкове повідомлення-рішення № від 06 вересня 2019 pоку, згідно із яким нараховано ТОВ «Кроноспан УА» штрафні санкції на суму 212 147,72 коп. за відсутність реєстрації податкової накладної із ПДВ;

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06 вересня 2019 pоку, згідно із яким донараховано ТОВ «Кроноспан УА» штрафну санкцію в розмірі 172 539,76 грн;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 06 вересня 2019 pоку, згідно із якою відповідач вимагає сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 345 079,52 грн.

Згідно з рішенням про результати розгляду скарги від 21 жовтня 2019 року за вих. № 6330/6/99-00-08-06-01 скаргу ТОВ «Кроноспан УА» в частині їх оскарження залишено без задоволення.

В частині оскарження ППР, відповідачем прийнято рішення про результати розгляду скарги за вих. № -05-03 від 18 листопада 2019 року, яким залишила скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення - рішення - без змін.

Позивач не погоджується висновками акту перевірки та правомірністю винесення податкових повідомлень - рішень, вважає їх незаконними, протиправними та такими, що порушують охоронювані законом права та інтереси позивача.

Відтак, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва за захистом охоронюваних законом прав та інтересів і просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06 вересня 2019 року № , № , № , № .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України встановлює, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування та, відповідно, база оподаткування податком на прибуток, визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до підпункту 139.1.1 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або у разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток навіть за наявності складених документів чи сплати грошових коштів.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, що визначає принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності, що не суперечать міжнародним стандартам; міжнародні стандарти фінансової звітності (далі - міжнародні стандарти) - прийняті Радою з міжнародних стандартів бухгалтерського обліку документи, якими визначено порядок складання фінансової звітності; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлює, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з цим, формальна наявність у покупця первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду не є безумовною підставою формування витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та придбання товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.

Так, досліджуючи питання пов`язаності придбаних позивачем товарів з його господарською діяльністю та реальність господарських операцій, суд зазначає про наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №996-ХІV та пункту 2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктами 2.15 та 2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, хоч і первинний документ наявний, у податковому та бухгалтерському обліку вони не можуть відображатися.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.

Згідно усталеної судової практики при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій позивачем з його контрагентом - ТОВ «Дорінгтон», ТОВ «Буд Мережа», ТОВ «Барвиспецпостач» та ТОВ «Медраф», мету та обставини використання придбаних товарів та послуг у власній господарській діяльності як позивача так і контрагентів, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції.

Так, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кроноспан УА» згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Позивач здійснює наступні види економічної діяльності: виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону (основний) (код КВЕД 16.21); виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів (код КВЕД 16.23); оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД 46.73); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.19); вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29).

Позивач уклав з контрагентами наступні ідентичні договори поставки:

29 лютого 2016 року позивачем укладено договір поставки № 46/2016 з TOB «Дорінгтон», на виконання якого поставив (реалізував) товар на користь останнього на загальну суму 125 586 928,76 грн., у т.ч. ПДВ 20 931 154,86 грн;

11 серпня 2017 року позивачем укладено Договір поставки № 97п/2017 з TOB «Буд Мережа», на виконання якого поставлено товар (будівельні матеріали, дерев`яні плити, панелі, тощо) на користь останнього на загальну суму 13 692 550,21 грн., у т.ч. ПДВ 2 282 091,69 грн;

10 жовтня 2016 року позивачем укладено договір поставки №181п/2016 з TOB «Барвиспецпостач», на виконання якого поставлено товар (будівельні матеріали, дерев`яні плити, панелі, тощо) на користь останнього на загальну суму 2 756 579,38 грн., у т.ч. ПДВ 459 429,90 грн;

09 червня 2016 року позивачем укладено Договір поставки №129п/2016 з TOB «Медраф», на виконання якого поставлено товар (будівельні матеріали, дерев`яні плити, панелі, тощо) на користь останнього на загальну суму 778 808,96 грн., у т.ч. ПДВ 129 801,49 грн.

За умовами вищезазначених договорів (пункти 2 вищезазначених Договорів), Покупець подає Постачальнику замовлення, а Постачальник має право його прийняти або відмовитись від його виконання.

Мінімальні об`єми замовлення по окремих видах Товару визначені Постачальником у стандартному прейскуранті або протоколі погодження цін до даного Договору.

Термін доставки кожної партії Товару вказується у підтвердженні замовлення, яке Постачальник надсилає Покупцеві електронною поштою або будь-яким іншим способом повідомлення.

Поставка товару проводиться на умовах EXW склад Постачальника або СРТ склад покупця, якщо прямо не погоджено інше.

Адреса складу Постачальника та/або адреса доставки вказується у підтвердженні замовлення.

Покупець зобов`язаний прийняти Товари в термін, встановлений у підтвердженні замовлення. Через 14 днів після встановленої дати Постачальник має право відвантажити Товар Покупцеві, а Покупець зобов`язаний прийняти Товари, в іншому випадку Постачальник має право продати їх третім особам без зобов`язання щодо доставки в майбутньому.

Відповідно до пункту 3 вказаних Договорів, ціна на Товар в письмовий формі в прейскурантах та підтверджується в рахунках-фактурах/видаткових накладних, що є невід`ємною частиною даного Договору. Ціна узгоджується в євро. Валюта оплати - гривна.

У ході проведення податкової перевірки позивача Відповідач встановив наступне, що не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами справи:

ТОВ «Кроноспан УА» було відображено реалізацію на ТОВ «Дорінгтон» - 10022 ДС шліфована ДСТУ EN312-3 РЗ El сорт: 2,29031 Деревинно-волокниста лакована плита HDF1 сорт клас E1 0101 Білий Фасадний/перламутрова код товара: EX LHDF0101PE25280207M, 10511 Ламінована ДСП 1 сорт Камінь Сірий/Камінь Сірий/перламутрова/перламутрова, 10511 ЛДСП 1 гатунок клас E1 1 гатунок клас E1 9103/9103Дуб Світлий/Дуб Світлий/пори ясеня/пори ясеня 29031 Деревинно-волокниста лакована плита HDF 1 сорт клас El 0381 Бук Баварія/перламутрова Код товара: ЕХ LHDF0381PE3280207SZ, 10811 Стільниці L-профіль Ісорт клас El 9546 Алахамбра/Бюро Стиль, 23581 MDF HLS E1 kl.l Код товара: EXMDFHLS16262207, 29031 Деревинно-волокниста лакована плита HDF 1 сорт клас El 9182 DAB Аmаrii/перламутрова Код товара: EXLHDF9182PE3280207SZ і т.д. на загальну суму 125 586 928,76 грн., у т.ч. ПДВ 20 931 154,86грн. (стор. 17 Акта перевірки);

ТОВ «Кроноспан УА» було відображено реалізацію на ТОВ «Будмережа» - 10511 ЛДСП 1 гатунок E1 1 гатунок клас El 3025/3025 Дуб Сонома Світлий/Дуб Сонома Світлий/природна структура дерева/природна структура дерева/пори дерева, 10511 ЛДСП 1 гатунок E1 1 гатунок клас El 2226/2226 Венге Магія/Венге Магія/пори дерева/пори дерева, 10511 ЛДСП 1 гатунок E1 1 гатунок клас El 5194/5194 Дуб Сонома Трюфель/Дуб Сонома Трюфель/природна структура дерева/природна структура дерева, 10511 ЛДСП 1 гатунок E1 1 гатунок клас El 1912/1912 Вільха/Вільха/пори дерева/пори дерева, 10511 ЛДСП 1 гатунок El 1 гатунок клас El 9455/9455 Горіх Гварнері/Горіх Гварнері/пори дерева/пори дерева, 10511 ЛДСП 1 гатунок Е1 1 гатунок клас El 1972/1972 Яблуня Локарно/Яблуня Локарно/пори дерева/пори дерева, 10511 ЛДСП 1 гатунок El 1 гатунок клас El 8622/8622 Дуб Молочний/Дуб Молочний/пори дерева/пори дерева і т.д. на загальну суму 13 692 550,21 грн., у т.ч. ПДВ 2 282 091,69 грн. (стор. 28-29 Акта перевірки);

ТОВ «Кроноспан УА» відображено реалізацію на ТОВ «Барвиспецпостач» - 91741 Плінтус 3358 пори дерева/пори дерева Код товара: EXP2603357PR, 31491 Ламінована підлога клас El 8267/0801 структура рустікального depeea/Przeciwprezny/структура рустікального дерева/структура рустіксильного дерева Код товара: EX RCO-8267, 26001 Стінова панель Standart 6480 Knotty Oak/пори дерева Код товара: EXSPM0PR і т.д. (стор. 46 Акта перевірки);

ТОВ «Кроноспан УА» відображено реалізацію на ТОВ «Медраф» - 36641 Панелі для підлоги HDD з 'єднання Twin Clic Z123/Z202 Дуб Барі/без структури/Real Wood/без структури Код товара: ЕХ PPC2-8123RW, 36641 панелі для підлоги HDD з 'єднання Twin Clic Z125/Z202 Oakfloor без структури/Real Wood/без структури Код товара: EX PPC2-8125R.W, 10511 Ламінована ДСП 1 сорт клас El 1 сорт клас El 1912/1912 Вільха/Вільха/пори ясеня/пори ясеня на загальну суму 778 808,96 грн., у т.ч. ПДВ 129 801,49 грн. (стор. 47-48 Акта перевірки).

На виконання вищевказаних договорів поставок, складено наступні документи:

на підтвердження факту відпуску позивачем на користь TOB «Дорінгтон» товару на загальну суму 125 586 928,76 грн., у т.ч. ПДВ 20 931 154,86 грн., подано видаткові накладні за господарськими операціями, які були здійснені у періоді, що перевірявся;

на підтвердження факту відпуску позивачем на користь TOB «Буд Мережа» товару на загальну суму 13 692 550,21 грн., у т.ч. ПДВ 2 282 091,69 грн., подано видаткові накладні за господарськими операціями, які були здійснені у періоді, що перевірявся;

на підтвердження факту відпуску позивачем на користь TOB «Барвиспецпостач» товару на загальну суму 2 756 579,38 грн., у т.ч. ПДВ 459 429,90 грн., подано видаткові накладні за господарськими операціями, які були здійснені у періоді, що перевірявся;

на підтвердження факту відпуску позивачем на користь TOB «Медраф» на загальну суму 778 808,96 грн. подано видаткові накладні за господарськими операціями, які були здійснені у періоді, що перевірявся.

Копії вищезазначених видаткових накладних мстяться в матеріалах справи (аркуш справи 215 - 296 том 1, аркуш справи 1-250, том 2, аркуш справи 1 - 250, том 3, аркуш справи 1-125 том 4 ).

На підтвердження факту оплати TOB «Дорінгтон», TOB «Буд Мережа», TOB «Барвиспецпостач» та TOB «Медраф» поставленого їм позивачем товару надано банківські виписки (стор. 21-24, стор. 30-31, стор. 43-44, стор. 48 Акту перевірки). На підтвердження виконання господарських операцій та проведення розрахунків за Договорами поставки між Позивачем та TOB «Дорінгтон», TOB «Буд Мережа» також було укладено акти звірки взаємних розрахунків (аркуш справи 126 - 142,том 4).

У зв`язку з отриманими оплатами за операціями з постачання товарів на користь TOB «Дорінгтон», TOB «Буд Мережа», TOB «Барвиспецпостач» та TOB «Медраф» за договорами поставки, позивач, як платник ПДВ, також склав податкові накладні (стор. 17-21, стор. 29-30, стор. 36-43, стор. 48 Акту перевірки) і відобразив податкові зобов`язання з ПДВ у відповідних додатках 5 до декларації з ПДВ та включив до податкових зобов`язань у відповідних звітних періодах (стор. 21, стор. 30, стор. 43, стор. 48 Акту перевірки)

На підтвердження транспортуванням товару на користь TOB «Дорінгтон», TOB «Буд Мережа», TOB «Барвиспецпостач» та TOB «Медраф», позивачем подано товарно-транспортні накладні (аркуш справи 143 - 250, том 4, аркуш справи 1 - 251, том 5, аркуш справи 1 - 185, том 6).

Додатково, на підтвердження факту транспортування товару позивачем на користь TOB «Дорінгтон», TOB «Буд Мережа», TOB «Барвиспецпостач» та TOB «Медраф» автотранспортом надано: реєстри в`їзду-виїзду транспортних засобів на територію позивача за періоди з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року (ТОВ «Дорінгтон»), 01 листопада 2018 року по 01 грудня 2018 року (TOB «Буд Мережа»), 15 червня 2016 року та 31 серпня 2016 року (TOB «Медраф»), з 01 травня 2017 року по 31 липня 2017 року (TOB «Барвиспецпостач») (аркуш справи 186 - 252 том 6, аркуш справи 1 - 181 том 7).

Фотокартки завантажених транспортних засобів підтверджують, що транспортні засоби, якими товар транспортувався контрагентам позивача на момент здійснення поставок існували, а в товарно- транспортних накладних містяться відомості про зареєстровані номерні знаки автомобілів та причепів до них (аркуш справи 193 - 251 том 7, аркуш справи 1 - 18 том 8).

Крім цього, товарно-транспортні накладні місять підписи осіб, які відповідно приймали товар (вантаж) на складі покупців.

Крім того, на підтвердження реальності господарських операцій позивача з TOB «Дорінгтон» надано листи-доручення за період із 01 серпня 2017 року по 27 грудня 2017 року, довіреності на отримання товару, видані TOB «Дорінгтон».

На підтвердження факту прийняття та виконання позивачем замовлень TOB «Дорінгтон» надано корпоративні електронні листування працівників позивача, наприклад, щодо виставлення рахунків TOB «Дорінгтон» із зазначенням номенклатури товару.

На підтвердження реальності господарських операцій позивача з TOB «Будмережа» надано довіреності на отримання товару, видані TOB «Будмережа».

Додатково, факт наявності активу (плити деревостружкові та деревоволокнисті ламіновані), який був переданий позивачем за договорами поставки TOB «Дорінгтон», TOB «Буд Мережа», TOB «Барвиспецпостач», TOB «Медраф», підтверджується документами щодо їх якості та відповідності технічним та санітарно-епідеміологічним вимогам.

Крім цього, позивач зазначає, що звертався за сертифікатами відповідності товару спеціальним технічним вимогам до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, а також до органів Державної санітарно- епідеміологічної служби, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів - щодо надання висновків про відповідність товару санітарно-епідеміологічним вимогам.

На підтвердження вищезазначеного, позивач надає копії отриманих сертифікатів відповідності та висновків санітарно-епідеміологічної експертизи за весь період перевірки з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року, а саме: сертифікати відповідності, що видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України № UA1.044.0006030-17 серія ВГ від 25 квітня 2017 року, № UA1.044.0006028-17 серія ВГ від 25 квітня 2017 року, № UA1.044.0013321-17 серія ВГ від 18 серпня 2017 року, № UA1.044.0013319-17 від 18 серпня 2017 року, № UA1.044.0006029-17 серія ВГ від 25 квітня 2017 року; висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-04/41660 від 25 червня 2014 року, № 602-123-20-1/15943 від 22 травня 2017 року, № 602-123-20-1/18221 від 12 червня 2017 року, № 602-123-20-1/39637 від 18 вересня 2018 року.

Суд наголошує, що документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеними контрагентами, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт надання ТМЦ.

З системного аналізу наданих позивачем копій первинних бухгалтерських документів вбачається, що позивачем продано, транспортовано та передано на склади TOB «Дорінгтон», TOB «Буд Мережа», TOB «Барвиспецпостач», TOB «Медраф» товар (будівельні матеріали, дерев`яні плити, панелі, тощо).

Посилання відповідача в акті перевірки, в обґрунтування висновків про порушення позивачем податкового законодавства, на інформацію щодо неподання вказаними контрагентами фінансової звітності, відсутності трудових ресурсів для проведення господарських операцій по ланцюгу постачання, на думку суду, не є доказами порушення саме позивачем норм податкового законодавства.

Суд зазначає, що жодна норма податкового законодавства не вимагає від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтва платника ПДВ, сплату до бюджету податків та ведення бухгалтерського та податкового обліку своїх контрагентів. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Так, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі № 815/2946/13-а (№ К/9901/4496/18) зазначив, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Також, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

При цьому, в акті перевірки вказано, що на момент складання податкових накладних позивач та його контрагенти були зареєстровані як платники податку на додану вартість та мали свідоцтва платника податків на додану вартість.

Як зазначено вище, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Також норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Щодо виробничих потужностей позивача та обсягів продукції, що ним виготовляється, останніми надані наступні пояснення та відповідні докази:

Завод TOB «Кроноспан УА» розташований на північній околиці м. Нововолинськ у західній частині Волинської області, в лісостеповій зоні, де розвинена сільськогосподарська діяльність. Завод розташований на території колишньої бавовнопрядильної фабрики, зведеної наприкінці 1960-х років (1965-1967 рр.). Завод використовує будівлі та інфраструктуру колишньої фабрики, але ряд допоміжних будівель та споруд було знесено або модернізовано для обслуговування поточної діяльності підприємства. Загальна площа земельної ділянки складає близько 47 га.

При цьому, під поняттям «виробнича потужність підприємства» розуміється максимально можливий річний випуск продукції відповідної номенклатури асортименту і якості при повному використанні основних фондів в оптимальних умовах їх експлуатації. Відтак, щодо обсягів виготовленої Позивачем на заводі у м. Нововолинськ продукції слід зазначити наступне. З метою вдосконалення державних статистичних спостережень зі статистики промисловості й отримання повної, всебічної та об`єктивної статистичної інформації наказом №115 Державної служби статистики України від 15.07.2016 р. було затверджено форми державного статистичного спостереження № 1П-НПП (річна) «Звіт про виробництво та реалізацію промислової продукції» (далі - «Звіт»). Такий Звіт, починаючи зі звіту за 2016 рік, подають юридичні особи, відокремлені підрозділи юридичних осіб, які займаються економічними видами діяльності промисловості. До юридичних осіб, які мають відзвітуватися про обсяги виробленої і реалізованої продукції, також належить Позивач.

Тому, на підтвердження інформації про обсяги виробництва продукції Позивач надає суду Звіти про виробництво та реалізацію промислової продукції за формою № 1П-НПП.

Всього за період з 2015 по 2019 рік TOB «Кроноспан УА» виготовило наступну кількість продукції за кодами за НПП: 16.21.12.00 (16.21.13.13) - 2 620 052 м3 плит деревостружкових з деревини та плит подібних з деревини; 16.21.12.00.60 (16.21.13.13.60) - 745 485 м3 плит деревостружкових та плит подібних з деревини, інше; 16.21.13.13.20 (16.21.12.00.20) - 1 272 685 м3 плит деревостружкових та плит подібних з деревини, необроблених чи лише шліфованих; 16.21.13.13.20А (16.21.12.00.20А) - 812 417 м3 умовних плит деревостружкових та плит подібних з деревини, необроблених чи лише шліфованих.

Отже, позивач, який є одним з найбільших в Україні виробників листових матеріалів з деревини - ламінованих і шліфованих ДСП, і постформінгу, здійснюючи у подальшому свою господарську діяльність та поставку виробленого товару, мав виробничі потужності та сировину у необхідній кількості для виробництва реалізованого своїм контрагентам-покупцям товару. Будь-яких зауважень щодо можливості позивача виготовити відповідну кількість поставленої на користь контрагентів- покупців продукції Акт перевірки не містить.

Щодо походження товару, який позивач зазначив, що підтверджується матеріалами справи та встанволено актом перевірки, частково імпортував з-за кордону, покупці також купували у позивача вироби з плити MDF для облицювання стін, панелі для підлоги ламіновані папером, плінтуси для підлоги.

Позивач підтверджує, що вказаний вище товар був, серед іншого, придбаний у компанії Kronoflooring GmbH Lampertswalde на підставі Контракту №20/10/2018 від 20 жовтня 2018 року та у компанії Kronoplus Sp. Z о.о. на підставі Контракту № 18/ІМ/2010 від 14 січня 2010 року. Ввезення позивачем на митну територію України «ламінату» (плит MDF для облицювання стін, панелей для підлоги ламінованих папером, плінтусів для підлоги) підтверджується вантажно-митними деклараціями, що додані до матеріалів справи (аркуш справи 95-131, том 10).

Враховуючи на наявність відомостей про імпортування позивачем плит MDF для облицювання стін, панелей для підлоги ламінованих папером, плінтусів для підлоги, можливо достеменно встановити походження такого товару по ланцюгу постачання. Будь-яких зауважень щодо походження плит MDF для облицювання стін, панелей для підлоги ламінованих папером, плінтусів для підлоги Акт перевірки не містить.

Щодо подальшої реалізації продукції контрагентами позивач надав наступні докази:

З метою додаткового підтвердження фактичного здійснення господарських операцій за Договорами поставки №46/2016 від 29.02.2016 р., №97п/2017 від 11.08.2017 р., № 129п/2016 від 09.06.2016 р. та № 181 п/2016 від 10.10.2016 р. (далі - «Договори поставки») позивач звернувся із запитами до контрагентів-покупців - TOB «Дорінгтон», TOB «Буд Мережа», TOB «Барвиспецпостач» та TOB «Медраф». У вищенаведених запитах Позивач поставив питання щодо факту укладення з ним Договорів поставки, фактичного здійснення поставок продукції, мети придбання такої продукції у TOB «Кроноспан УА».

У відповідь на запит позивача від 13 липня 2020 року та з метою підтвердження подальшої реалізації продукції, яку TOB «Дорінгтон» придбав у позивача на підставі Договору поставки № 46/2016 від 29.02.2016 р., TOB «Дорінгтон» засобами електронного зв`язку надав TOB «Кроноспан УА» податкові накладні, складені за операціями з постачання ламінованої ДСП, ДВП тощо власним покупцям (містяться в матеріалах справи). Як слідує з отриманих податкових накладних, покупцями продукції, яку TOB «Дорінгтон» придбавало у позивача, були TOB «Агросфера ЛТД», TOB «ТВП АГРОСЕРВІС», TOB «Ліон Ресайклінг», TOB «Мерін Трейд Інк», TOB «Технорейлгруп», TOB «НЖК БУД», TOB «Нафтогазгруп «Деметра», TOB «Імтраст», TOB «AB метал груп», TOB «Промислові ремонти».

У відповідь на запит позивача від 13 липня 2020 року TOB «Барвиспецпостач» підтвердило факт господарських відносин з позивачем за Договором поставки № 181п/2016 від 10.10.2016 р., кількість придбаної продукції протягом періоду співпраці з 11.10.2016 р. по 29.11.2017 р., а також пояснило, що придбані у позивача ламінована підлога, плінтус та панелі для стін поставлялися TOB «Кроноспан УА» на умовах СРТ на склад TOB «Барвиспецпостач», яким останній користується на праві. На підтвердження подальшої реалізації продукції, що була придбана у позивача, TOB «Барвиспецпостач» також надало податкові накладні, платіжні доручення та видаткові накладні, сформовані за операціями TOB «Барвиспецпостач» із власними покупцями (копії містяться в матеріалах справи).

Окрім того, оскільки уся продукція поставлялася на користь TOB «Барвиспецпостач» на умовах СРТ, тому її перевезення забезпечувалося за рахунок TOB «Кроноспан УА». Згідно з відомостями, що містяться в наданих до суду товарно-транспортних накладних, автомобільним перевізником продукції Позивача на користь TOB «Барвиспецпостач» були TOB «Кронологістик», TOB «Національні транспортні системи», ОСОБА_1 , TOB «М.І.К.-Транс», TOB «Рітейл Солюшн ЛТД», TOB «CK «Фортуна», TOB «ІСТ-ЗАХІД-ФРАХТ» та інші.

Замовником послуг TOB «Кронологістик» виступав безпосередньо позивач на підставі Договору № 103/AV/2014 від 02.01.2014 р. Замовником послуг інших автомобільних перевізників виступав TOB «Кронологістик», який на виконання Договору № 01/AV/2014 від 02.01.2014 р., укладеного з Позивачем, забезпечував організацію перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним або TOB «Кроноспан УА» або TOB «Кронологістик», залучав до виконання перевезення третіх осіб та укладав від свого імені або від імені Позивача договори перевезення вантажу.

Позивачем у додаткових поясненнях зазначено, що відповіді від TOB «Буд Мережа» на запит від 13 липня 2020 року не отримані, разом з тим, позивач зазначає, що згідно з п. 2.3. Договору поставки №97п/2017, укладеним між Позивачем та TOB «Буд Мережа», поставка Товару проводиться на умовах EXW склад Постачальника або СРТ склад Покупця (Incoterms в редакції 2010 року), якщо прямо не погоджено інше.

Аналіз товарно-транспортних накладних, складених за господарськими операціями з поставки товару на користь TOB «Буд Мережа» свідчить про те, що більша частина придбаного у позивача товару доставлялася у вказане TOB «Буд Мережа» місце на умовах поставки СРТ шляхом залучення позивачем автомобільних перевізників - TOB «Кронологістик», TOB «Рада Транс», TOB «Рітейл Солюшн ЛТД», TOB «Софія Інтер Газ», TOB «ТК-КІМ», TOB НТП «Аквафор», ПП «Н-Транс», ФОП ОСОБА_2 , TOB «Дако Сервіс», TOB «Макартранс», TOB «Евокс», TOB «Торговий дім «Вігор», TOB «Біоресурс ДР», ОСОБА_3 , TOB «Сільва Транс УА», TOB «Весттек», Фермерське Господарство «Бахівське».

Знову ж таки, замовником послуг TOB «Кронологістик» виступав безпосередньо позивач на підставі Договору № 103/AV/2014 від 02.01.2014 р. Замовником послуг інших автомобільних перевізників виступав TOB «Кронологістик», який на виконання Договору № 01/AV/2014 від 02.01.2014 р., укладеного з Позивачем, забезпечував організацію перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним або TOB «Кроноспан УА» або TOB «Кронологістик», залучав до виконання перевезення третіх осіб та укладав від свого імені або від імені Позивача договори перевезення вантажу.

Щодо посилань відповідача на ухвали Печерського районного суду міста Києві від 26 березня 2018 року по справі № 75714239/18-к, Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року по справі № 757/53398/18-к, ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 31 січня 2018 року по справі № 335/11221/18 1-кс/335/723/2019, Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року по справі № 761/9687/17, суд зазначає таке.

Позивач не є підозрюваним, обвинуваченим або засудженим у названих кримінальних провадженнях.

За змістом статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною 1 статті 22 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, саме по собі внесення кримінальних проваджень до Єдиного реєстру досудового розслідувань не може бути підставою для висновків про фіктивність тих чи інших господарських операцій.

При цьому, доказів наявності вироку суду відносно будь-кого - позивача та контрагентів за ознаками злочинів, передбачених статтями 364, 212 Кримінального кодексу України, відповідачем не надано, а договори, укладені позивачем з його контрагентами до теперішнього часу у судовому порядку не визнано недійсними.

Щодо доводів відповідача про неможливість встановлення ланцюгу постачання поставленого позивачем товару та обрив такого ланцюга постачання, суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом.

Навіть, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

При цьому жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків одержувачів товарів вимагати від контрагентів-покупців будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

У свою чергу, статтею 61 Конституції України встановлено індивідуальний характер відповідальності, що виявляється і у персональній відповідальності кожного платника податку за ведення податкового обліку.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 23 рішення у справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії" зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Згідно зі статей 46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення ведення податкового обліку.

Відповідні податкові зобов`язання та податковий кредит по взаємовідносинам з вказаними вище контрагентами були задекларовані позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість, що відповідачем також не заперечується.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності; доказів того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги щодо визнання податкового повідомлення-рішення № від 06 вересня 2019 року, згідно із яким зменшено ТОВ «Кроноспан УА» суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 142 805 166 грн протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення -рішення № від 06 вересня 2019 pоку, згідно із яким зменшено ТОВ «Кроноспан УА» суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 276 401,28 грн. та у зв`язку з тим, що заявлені до відшкодування суми ПДВ було відшкодовано ТОВ «Кроноспан УА», визначив позивачу податкове зобов`язання з ПДВ на загальну суму 1 276 401,28 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 319 100,32 грн суд зазначає наступне.

На стор. 78-82 акту перевірки відповідач зазначає про наявність у позивача обов`язку нараховувати ПДВ-зобов`язання щодо операцій зменшення корисності окремих об`єктів основних засобів, які були проведені Позивачем відповідно до вимог П(С)БО 7 «Основні засоби» та П(С)БО 28 «Зменшення корисності активів».

За результатами перевірки встановлено порушення вимог п. п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.9 ст. 189 Податкового кодексу України, в результаті чого TOB «Кроноспан УА» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість всього в сумі 6 705 880,65 грн. у тому числі за листопад 2016 року у сумі 6 031 705,27 грн., за грудень 2016 року у сумі 674 1 75,38 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у грудні-листопаді 2016 року позивач ліквідував два об`єкти основних засобів: Прес Ясло (Частина лінії ДСП) - балансова вартість на дату ліквідації становила 14 871 000,00 грн; Лінія по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1 - 1 872 292,82 грн. (звіти про виробництво та реалізацію промислової продукції містяться в матеріалах справи).

Балансова вартість зазначених основних засобів на дату ліквідації підтверджується Журналом проводок позивача за 4 квартал 2016 року в кореспонденції рахунків 976 і 104.

Відповідно до вимог П(С)БО 7 «Основні засоби» та Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів вибуття (ліквідація) основних засобів відображається наступними проведеннями:

Дт 131 «Знос основних засобів» Km 10 «Основні засоби» - на суму зносу основного засобу;

Дт 976 «Списання необоротних активів» Km 10 «основні засоби» - на залишкову (балансову)

вартість основного засобу.

Відповідно до даних Карток рахунку облікової системи позивача, позивач відобразив ліквідацію основних засобів у відповідності до вимог П(С)БО 7 «Основні засоби» та відповідно до Методичних рекомендацій № 561 наступними проведеннями:

щодо Преса Ясло (Частина лінії ДСП) - джерело інформації - Картка рахунку 104: Місця зберігання: Матеріальний склад ОЗ: Необоротні активи: Прес Ясло (Формув., Форм, ковра, Лінія Ясло) за Листопад 2016 року:

дата 30 листопада 2016 року, операція - 1490 (Ліквідація частини лінії ДСП Прес Ясло (Формув., Форм, ковра. Лінія Ясло) Матеріальний склад 03 Прес Ясло(Формув., Форм, ковра, Лінія Ясло) Износ ликвидированных необ. активов), рахунок - 104, сума - 6,4%, 183.32; поточне сальдо - Д 14,871,000.00;

дата 30 листопада 2016 року, операція - 1490 (Ліквідація частини лінії ДСП Прес Ясло (Формув., Форм, ковра. Лінія Ясло) Матеріальний склад 03 Прес Ясло(Формув., Форм, ковра, Лінія Ясло) Износ ликвидированных необ. активов), рахунок - 104, сума - 14,871,000.00.

щодо Лінії по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1 - джерело інформації - Картка рахунку 104: Місця зберігання: ЛАМІНУВАННЯ ПЛИТ: Необоротні активи :КТ-1 Лінія по ламінуванню деревостружкових плит за 01.11.16-31.12.16:

дата 07 грудня 2016 року, операція - 1652 (списание КТ-1 Лінія по ламінуванню деревостружкових плит ЛАМІНУВАННЯ ПЛИТ КТ-1 Лінія по ламінуванню деревостружкових плит Износ ликвидированих необ. активов); рахунок 104, сума - 1 468 351,46; поточне сальдо - Д1 872 292,82;

дата 07 грудня 2016 року, операція - 1652 (списание КТ-1 Лінія по ламінуванню деревостружкових плит ЛАМІНУВАННЯ ПЛИТ КТ-1 Лінія по ламінуванню деревостружкових плит Износ ликвидированих необ. активов); рахунок 104, сума - 1 872 292,82.

Відповідно до пункту 189.9 статті 189 Податкового кодексу України у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що ліквідація платником основних засобів розглядається для цілей оподаткування як постачання таких основних засобів за умови, що такі основні засобі ліквідуються за самостійним рішенням платника податків. При цьому у разі якщо внаслідок ліквідації необоротних активів отримуються товарно-матеріальні цінності (комплектувальні вироби, складові частини, компоненти або інші відходи), які оприбутковуються на матеріальних рахунках з метою їх використання в господарській діяльності платника (подальшої реалізації тощо), на такі операції не нараховуються податкові зобов`язання з податку на додану вартість.

Отже, датами ліквідації зазначених основних засобів є:

щодо Преса Ясло (Частина лінії ДСП) - 30.11.2016 року - балансова вартість основного засобу на цю дату становила 14 871 000,00 грн. Ліквідація основного засобу підтверджується Актом про ліквідацію основних засобів від 30.11.2016 року;

щодо Лінії по ламінуванню деревостружкових плит КТ1 - 07.12.2016 року - балансова вартість основного засобу на цю дату становила 1872 292,82 грн. Ліквідація основного засобу підтверджується Актом про ліквідацію основних засобів від 07.12.2016 року.

Підтвердженням звичайної вартості на дату ліквідації основних засобів є:

Звіт про оцінку обладнання для обладнання лінії для виробництва ДСП, що належить TOB «Кроноспан УА», знаходиться та експлуатується за адресою: Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Луцька, 20» складений TOB «Волинь-Експорт» (Кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ МФ №1090 від 15.05.2004 p., Сертифікат №17187/14 суб`єкта оціночної діяльності від 14.11.2014р.). Згідно вказаного звіту ринкова вартість об`єкта оцінки (обладнання лінії для виробництва ДСП) станом на 30 вересня 2016 року без врахування ПДВ встановлена у розмірі 14 871 000,00 грн. (як, зокрема, зазначено на стор. 79 Акту перевірки);

Звіт про оцінку лінії по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1 Siempelkamp, що належить TOB «Кроноспан УА», знаходить та експлуатується за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 20» складений TOB «Волинь-Експерт» (Кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ МФ№1090 від 15.05.2004 p., Сертифікат №17187/14 суб`єкта оціночної діяльності від 14.11.2014р.). Згідно вказаного звіту ринкова вартість об`єкта оцінки (лінії по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1 Siempelkamp ДСП) станом на 30.11.2016 р. без врахування ПДВ встановлена у розмірі 1 892 425,00 грн. (як, зокрема, зазначено на стор. 79 Акту перевірки).

Як зазначено на стор. 81-82 Акту перевірки, позивачем було оприбутковано запчастини та металобрухт щодо ліквідації об`єктів основних засобів на загальну суму 8 163 971,98 грн. щодо ліквідації Преса Ясло (частина лінії ДСП) та на суму 780 000 грн. щодо ліквідації Лінія по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1. Суми оприбуткованих запчастин та металобрухту відповідно зменшили базу оподаткування ПДВ в рамках операцій ліквідації основних засобів відповідно до п. 189.10. ст. 189 ПК України.

Зі змісту акту перевірки не вбачається, що посадовими особами податкового органу було досліджено питання оприбуткування позивачем на матеріальних рахунках товарно-матеріальних цінностей, отриманих внаслідок ліквідації основних засобів та факт використання ним таких цінностей в своїй господарській діяльності. Доказів не оприбуткування позивачем ТМЦ та невикористання їх в подальшій діяльності (реалізації тощо) відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, висновки відповідача щодо порушення позивачем пункту 189.9 статті 189 Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Враховуючи викладене, база оподаткування ПДВ щодо операції з ліквідації основних засобів Прес Ясло (частина лінії ДПС) відповідно до пункту 189.9 статті 189 розділу V Податкового кодексу України становить 6 707 028,02 грн, де:

балансова (залишкова) вартість основних засобів Прес Ясло (частина лінії ДСП) на момент ліквідації на 30 листопада 2016 року у сумі 14 871 000 грн;

за мінусом оприбуткованих запчастини вартістю 4 913 971,98 грн; оприбуткованого металобрухту вартістю 3 250 000 грн.

Як зазначено у позові та акті перевірки, позивач не проводив періодичної переоцінки основних засобів відповідно до П(С)БО 7 «Основні засоби». Така переоцінка відповідно до п. 16 П(С)БО 7 є правом, а не обов`язком підприємств. Позивач обліковує основні засоби, включаючи Прес Ясло (Частина лінії ДСП) та Лінію по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1, за первісною вартістю з дотриманням вимоги щодо оцінки наявності ознак зменшення корисності відповідно до П(С)БО 28.

Відповідно до Процедури проведення зменшення корисності основних засобів, затвердженої Наказом Генерального директора Товариства № 42 від 4 квітня 2016 року, позивач здійснює аналіз на індивідуальне знецінення об`єктів основних засобів в рамках процедур оперативного контролю, під час проведення щорічних інвентаризацій та в рамках моніторингу об`єктів основних засобів, що не використовуються. Таким чином, операції зменшення корисності є окремими від операцій ліквідації основних засобів та не беруть участі у розрахунку бази для нарахування ПДВ. Зменшення корисності відображено позивачем кореспонденцією Дт 975 «Уцінка необоротних активів» Кт 104 «Основні засоби» на дати відмінні від дат ліквідації основних засобів.

Підставою для проведення зменшення корисності основних засобів позивачем були Звіти про оцінку, які свідчили про поганий стан обладнання з коефіцієнтами придатності 0,07 та 0,08 зокрема:

- «Звіт про оцінку обладнання для обладнання лінії для виробництва ДСП, що належить TOB «Кроноспан УА», знаходиться та експлуатується за адресою: Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Луцька, 20», складений TOB «Волинь-Експорт», згідно якого ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 30.09.2016 р. без врахування ПДВ встановлена у розмірі 14 871 000,00 грн.;

- «Звіт про оцінку лінії по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1 Siempelkamp, що належить TOB «Кроноспан УА», знаходиться та експлуатується за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 20», складений TOB «Волинь-Експерт», згідно якого ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 30.11.2016 р. без врахування ПДВ встановлена у розмірі 1 892 425,00 грн.

Позиція про те, що зменшення корисності активу (зменшення балансової вартості активу) не підпадає під визначення операції з постачання товарів/послуг і не є об`єктом оподаткування ПДВ неодноразово підтримувалась в роз`ясненнях Державної фіскальної служби України (наприклад, Лист ДФС України від 16.11.2015 р. №24354/6/99-99-19-03-02-15, Лист ДФС України від 02.12.2016 р. № 26145/6/99-99-15-03-02-15, Лист ДФС від 12.07.2017 р. № 1135/6/99-99-15-02-02-15/ІПК, Індивідуальна податкова консультація від 12.06.2017 р. № 579/6/99-99-15-03-02-15/ІПК (містяться в матеріалах справи).

Отже, враховуючи зазначене вище, операції з ліквідації основних засобів та операції зменшення корисності основних засобів є окремими господарськими операціями, на які впливають різні обставини.

Операції зі зменшення корисності основних засобів було проведено позивачем на вимогу П(С)БО 28 «Зменшення корисності активів» та відповідно до внутрішньо затвердженої Процедури проведення зменшення корисності основних засобів. Операції зі зменшення корисності не підпадають під визначення операції з постачання товарів/послуг відповідно до п.п. 14.1.191 та п.п. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14 ПК України та не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Операції з ліквідації основних засобів за самостійним рішенням платника податку, розглядаються як постачання таких основних засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації відповідно до п. 189.9 ст. 189 ПК України.

Отже, позивач правомірно визначив балансову вартість Преса Ясло (Частина лінії ДСП) та Лінії по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1 на момент їх ліквідації та нарахувало ПДВ-зобов`язання наступним чином:

- Щодо ліквідації Преса Ясло (Частина лінії ДСП) нараховано 1 341 405,60 грн. ПДВ-зобов`язань, виписано та вчасно зареєстровано в ЄРПН відповідну податкову накладну № 2662 від 30.11.2016 року;

- Щодо ліквідації Лінії по ламінуванню деревостружкових плит КТ-1 нараховано 235 164,80 грн. ПДВ-зобов`язань, виписано та вчасно зареєстровано в ЄРПН відповідну податкову накладну № 647 від 07.12.2016 року.

З урахуванням зазначеного вище, позивач не порушив вимоги п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.9 ст. 189 ПК України, а отже твердження ОВПП є безпідставними щодо наступного:

- заниження податку на додану вартість за листопад 2016 року у сумі 5 233 642,27 грн., за грудень 2016 року у сумі 674 175,38 грн.;

- завищення сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню за листопад 2016 року у сумі 798 063,27 грн.

Щодо висновків відповідача щодо заниження ПДВ в рамках операції розібрання (знищення) необоротного активу

На стор. 87 Акту перевірки відповідач вказує, що TOB «Кроноспан УА» повинно було нарахувати податкові зобов`язання з операцій демонтажу нежитлового приміщення будинку їдальні Е-2 відповідно до вимог пункту 198.5 Податкового кодексу України.

Тому, на думку відповідача, на порушення вимог п. 198.5 cm. 198, п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України TOB «Кроноспан УА» занижено податкові зобов`язання з подату на додану вартість всього у сумі 424 295,43 грн. за січень 2019року. Також на думку ОВПП Позивачем не складено та не зареєстровано в ЄРПН протягом граничного строку, передбаченого cт. 201 ПК України, податкову накладну на загальну суму 2 545 772,56 грн. (в тому числі ПДВ 424 295,43 грн.).

Позивач вважає такі доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи, оскільки ОВПП не надав оцінки фактичним обставинам щодо ліквідації приміщення будинку їдальні Е-2.

Так, матеріали справи свідчать, що в січні 2019 року позивач здійснив розібрання (демонтаж) приміщення їдальні Е-2 загальною площею 3073,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 107 на вул. Луцькій, 27а в м. Нововолинськ. Балансова вартість приміщення їдальні Е-2 на дату ліквідації становила 2 121 477,13 грн.

Витрати щодо розібрання приміщення їдальні Е-2 відображені позивачем за Дт 976 «Списання необоротних активів». Розібрання (демонтаж) приміщення їдальні Е-2 підтверджується Актом № 8/1 про ліквідацію основних засобів від 29.01.2019 року (додаток№ 126 до цієї Позовної заяви), в якому зокрема зазначено про неможливість використання об`єкту нерухомості за його первісним призначенням.

Відповідно до п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Відповідно до П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» необоротні активи - всі активи, що не є оборотними. Оборотні активи - гроші та їх еквіваленти, що не обмежені у використанні, а також інші активи, призначені для реалізації чи використання протягом операційного циклу чи протягом дванадцяти місяців з дати балансу. Приміщення їдальні не може кваліфікуватись як гроші та їх еквіваленти, не було призначеним для реалізації чи використання Позивачем протягом операційного циклу чи протягом 12 місяців з дати балансу. Отже, приміщення їдальні не є оборотним активом та кваліфікується як необоротний актив відповідно до П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності».

Позивач при придбанні приміщення їдальні визнав даний об`єкт в складі капітальних інвестицій на рахунку 151 «Капітальне будівництво». Відповідно до п. 1 та п. 4 П(С)БО 7 «Основні засоби» капітальні інвестиції відносяться до основних засобів. Відповідно до п. 4 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, незавершені капітальні інвестиції є об`єктом основних засобів. Основні засоби за визначенням в П(С)БО 7 є необоротними активами.

Відповідно до П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» незавершені капітальні інвестиції наводяться в розділі «І. Необоротні активи» рядок 1005.

Отже, за фактичними обставинами справи, приміщення їдальні, яке було придбано позивачем та було визнано в складі незавершених капітальних інвестицій є необоротним активом та в розумінні П(С)БО 7 «Основні засоби» відноситься до основних засобів.

Відповідно до п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв 'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Отже, Позивач здійснив розібрання необоротного активу, внаслідок чого необоротний актив (їдальня) не може використовуватись за первісним призначенням. Така операція не є постачанням товарів у розумінні п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України та не є об`єктом оподаткування ПДВ відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України.

Тому, твердження відповідача про необхідність нарахування ПДВ-зобов`язань щодо розібрання (демонтажу) приміщення будинку їдальні з огляду на його невідповідність визначенню основних засобів відповідно до п.п. 14.1.138 п. 14.1 ст. 14 ПК України є безпідставним, адже відповідно до п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України знищення, розібрання або перетворення необоротних активів, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням не є постачанням товарів та не є об`єктом оподаткування ПДВ відповідно до ст. 185 ПК України.

Позиція про те, що не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням також викладена в Узагальнюючій податковій консультації щодо документального підтвердження знищення або зруйнування основних виробничих або невиробничих засобів, затвердженій Наказом Міністерства фінансів України від 03.02.2018 року № 673.

При цьому, Позивач документально оформив факт знищення, розібрання, перетворення необоротного активу їдальні, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням та підготував відповідні документи. Як зазначено на стор. 85-86 Акту перевірки, такі документи про розібрання необоротного активу, внаслідок чого він не може використовуватися за первісним призначенням, було надано до ОВПП Листом № 124/2/19 від 20.02.2019 р. щодо надання додатків до Декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року. Зокрема, до ОВПП були направлені копії наступних документів: наказ «Про демонтаж»; акти здачі- приймання робіт; акти про ліквідацію основних засобів; акти по обстеженню об`єктів нерухомості; технічні звіти по обстеженню; ліцензія; дозвіл; довідки.

В акті перевірки та у відзиві заперечення щодо належності оформлення таких документів відсутні.

Позивач не отримав зауважень чи повідомлення про необхідність нарахувати ПДВ- зобов`язання від ОВПП щодо зазначених документів.

Окрім того, як зазначено на стор. 85 Акту перевірки, відповідно до Технічного звіту з обстеження будівлі їдальні на вул. Луцькій, 27а у м. Нововолинську, Волинської області, виконаного експертом з технічного обстеження будівель і споруд Лісоцьким Р.В. (кваліфікаційний сертифікат серія АЕ №000566 від 31.07.2012р.) вказано про необхідність термінового розібрання приміщення їдальні, а саме: «… Для запобігання можливому раптовому обваленню конструктивних елементів обстежуваної будівлі 'їдальні внаслідок тривалої дії сильного вітрового навантаження (при швидкості вітру більше 10- 12 м/с) на конструкції мансардного поверху, подальшого розморожування збірних залізобетонних конструктивних елементів, що мають чисельні пошкодження, виведену з експлуатації будівлю їдальні необхідно терміново розібрати з дотриманням вимог ДБН А.3.2-2-2009 «Промислова безпека у будівництві. Основні положення»...». Таким чином, розібрання будівлі їдальні Е-2, зокрема, зумовлено необхідністю запобігання можливому раптовому обваленню конструктивних елементів. Внаслідок розібрання приміщення будівлі їдальні Е-2 не може бути використано за первісним призначенням та Позивач надав до контролюючого органу відповідні документи про розібрання необоротного активу.

Отже, висновок податкового органу про необхідність нарахування ПДВ-зобов`язань щодо операції розібрання приміщення будівлі їдальні Е-2 є безпідставним з огляду на те, що дане приміщення будівлі їдальні Е-2 є необоротним активом позивача, та відповідно до п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України не є постачанням товарів, а отже не є об`єктом оподаткування ПДВ операції знищення, розібрання або перетворення необоротних активів, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням та коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання необоротних активів.

З урахуванням зазначеного вище, безпідставними є твердження відповідача про завищення сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню за січень 2019 року у сумі 424 295,43 грн. Відтак, податкове повідомлення - рішення № від 06 вересня 2019 pоку, згідно із яким зменшено ТОВ «Кроноспан УА» суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 276 401,28 грн. та у зв`язку з тим, що заявлені до відшкодування суми ПДВ було відшкодовано ТОВ «Кроноспан УА», визначив позивачу податкове зобов`язання з ПДВ на загальну суму 1 276 401,28 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 319 100,32 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до пункту 200.10. статті 200 Податкового кодексу України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Отже, виникнення права на бюджетне відшкодування залежить від правомірності формування платником податків податкового кредиту. При цьому, сума бюджетного відшкодування ПДВ, яку платник податків бажає відшкодувати з бюджету за відповідною заявою, формується на підставі суми від`ємного значення ПДВ, правомірність визначення якої таким платником податку підтверджується контролюючим органом шляхом проведення перевірки.

Як зазначено вище, ПДВ на загальну суму 1 276 401,28 грн. вже було відшкодовано позивачу, а отже такому відшкодуванню передувала перевірка позивача з питань правомірності декларування суми від`ємного значення попередніх звітних періодів і ОВПП не виявив жодних порушень щодо відображення Позивачем зазначених сум у відповідних податкових деклараціях.

Факт повернення позивачу сум бюджетного відшкодування свідчить про те, що такі суми попередньо були узгоджені ОВПП. У випадку, якщо в результаті проведених перевірок ОВПП встановив би будь-яке порушення позивачем норм податкового законодавства України, бюджетне відшкодування ПДВ не було б здійснене.

При проведенні перевірок відповідач дослідив не тільки показники податкових декларацій з ПДВ за листопад 2016 р., за грудень 2018 р. та за січень 2019 р., але й зміст господарських операцій, первинні документи, що їх стосуються та підтверджують правомірність формування Позивачем податкового кредиту.

Зокрема, щодо заявленої суми бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за січень 2019 р., то ОВПП в Акті перевірки (стор. 85-86) самостійно підтверджує, що позивач разом із листом № 124/2/19 від 20.02.2019 р. щодо надання додатків до Декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року направив до Відповідача копії наступних документів: 1. Наказ «Про демонтаж»; 2. Акти здачі-приймання робіт; 3. Акти про ліквідацію основних засобів; 4. Акти по обстеженню об`єктів нерухомості; 5. Технічні звіти по обстеженню; 6. Ліцензія; 7. Дозвіл; 8. Довідки. Зазначене свідчить про те, що Відповідач провів перевірку правомірності формування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, проаналізувавши відповідну господарську операцію.

Під час проведеної перевірки заявленої суми бюджетного відшкодування Відповідач не встановив порушень з боку Позивача, не прийняв та не направив на адресу Позивача жодних податкових повідомлень-рішень, чим визнав, що заявлена до бюджетного відшкодування сума податку є правомірною і повернув її Позивачу.

Тобто, раніше відповідач не ставив під сумнів достовірність даних, які містять надані йому для перевірки документи, а також не зазначав про необхідність нарахування ПДВ-зобов`язань щодо операції розібрання приміщення будівлі їдальні Е-2.

Таким чином, відсутність встановлених податковим органом порушень за результатами проведення перевірок підтверджує правомірність декларування позивачем у податкових деклараціях з ПДВ за листопад 2016 р., за грудень 2018 р. та за січень 2019 р. сум, що підлягали бюджетному відшкодуванню (та були відшкодовані Позивачу).

Правомірність декларування Позивачем від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2018 року, була підтверджена Довідкою ОВПП про результати документальної позапланової перевірки № 13/28-10-48-07/33273907 від 16 січня 2019 року (додана до позовної заяви). Так, Розділом 4 «Висновки» даної Довідки встановлено, що документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Кроноспан УА» () вимог Податкового кодексу України з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2018 року порушень не встановлено.

Тобто, предмет документальної планової виїзної перевірки, результати якої оскаржуються, охоплює предмет попередньої документальної позапланової перевірки, результат якої оформлений зазначеною Довідкою.

Здійснене відповідачем бюджетне відшкодування свідчить про встановлення податковим органом факту правомірного декларування позивачем у декларації з ПДВ за листопад 2016 року, за жовтень 2018 року, за грудень 2018 року та за січень 2019 року суми від`ємного значення ПДВ, яка підлягала бюджетному відшкодуванню.

Окрім того, Відповідач вказує, що в порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України, позивач нібито не склав та не зареєстрував в єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України, податкову накладну на загальну суму 2 545 772,56 грн. (в тому числі ПДВ 424 295,43 грн.). Враховуючи, що операція розібрання необоротного активу, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням, не є об`єктом оподаткування ПДВ, позивач не повинен складати податкову накладну відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Отже, твердження відповідача про не складання та не реєстрацію позивачем податкової накладної на загальну суму 2 545 772,56 грн. (в тому числі ПДВ 424 295,43 грн.) є безпідставним, адже в даному випадку відсутній об`єкт оподаткування ПДВ відповідно до п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 та п. 185.1 ст. 185 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення № від 06 вересня 2019 pоку, згідно із яким нараховано ТОВ «Кроноспан УА» штрафні санкції на суму 212 147,72 коп. за відсутність реєстрації податкової накладної із ПДВ, підлягає скасуванню.

Таким чином, висновки Акту перевірки є протиправними та безпідставними, відтак податкові повідомлення - рішення від 06 вересня 2019 року №№ , , , що винесені на підставі таких висновків, підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність винесення оскаржуваних рішень, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кроноспан УА» підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 195, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Кроноспан УА» - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 06 вересня 2019 року № , № , № , № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кроноспан УА» (45400, м. Нововолинськ, вул. Луцька, буд. 20, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова

Повний текст рішення виготовлений 24.09.2020.