Справа № 280/6076/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 вересня 2020 року Справа № 280/6076/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (0294, м. Київ, вул. Ю.Поправки, 6, оф. 31) про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (далі - відповідач), відповідно до якої позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2020 за виконавчим написом нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича №10236, виданого 08.07.2020 про стягнення на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості у сумі 8930 грн., прийняту в межах виконавчого провадження (ВП №62789087), постанову від 12.08.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та постанови від 12.08.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які похідні від неї.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що приватним виконавцем порушено вимоги частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки позивач у м. Києві не має місця проживання або перебування, майна або грошових коштів, відтак підстави для відкриття виконавчого провадження відсутні. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.09.2020 позовну заяву призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 16.09.2020 з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали.

Станом на 16.09.2020 від відповідача на адресу суду відзив не надходив, відомості щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи на дату проведення судового засідання відсутні.

Ухвалою суду від 16.09.2020 розгляд справи відкладено до 18.09.2020.

Станом на 18.09.2020 відзив від відповідача до суду не надходив, заяв та клопотань відповідач не подав.

Позивач надав заяву про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 18.09.2020 розгляд справи відкладеноу зв`язку з необхідністю витребувати додаткові докази по справі.

21.09.2020 на адресу Запорізького окружного адміністративного суду від приватного виконавця надійшов відзив на позовну заяву (вх.. №43857), відповідно до зазначає, що частинами 2, 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржники - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. В обґрунтування правомірності своїх дії зазначає, що у виконавчому написі вказано, що місцем проживання боржника АДРЕСА_2 . При прийнятті до виконання виконавчого документу виконавцем не було виявлено жодної з передбачених законом підстав для його повернення стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження. Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадженим» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Таким чином, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, 21.09.2020 на вимогу суду про витребування доказів по справі відповідачем надано копії матеріалів виконавчого провадження №62789087.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та третьої особи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404-VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з пункту 4 частини другої статті 23 вказаного Закону, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч. 2 цієї ж статті).

Наявні в матеріалах справи відомості свідчать про те, що виконавчим округом приватного виконавця Клименка Романа Васильовича визначено місто Київ.

За приписами частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

08.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №10236, про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №1881748 від 28.01.2020 у розмірі 8930 грн. Виконавчий напис набрав законної сили 08.07.2020. Виконавчий напис містить дані про боржника, відповідно до яких адреса реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

11.08.2020 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернулося із заявою до приватного виконавця Клименка Р.В. щодо примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за №10236 від 08.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 8930 грн., накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти.

Згідно з ч. 5 ст.26 Закону України №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

12.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62789087 щодо примусового виконання виконавчого напису №10236, виданого 08.07.2020, відповідно до якої зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Вказана постанова 12.08.2020 за вих. №б/н направлена на адресу боржника ОСОБА_1 за адресою реєстрації та адресою проживання, що зазначені у виконавчому написі.

Також, 12.08.2020 приватним виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 893 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 400 грн.

Не погоджуючись з вказаними постановами, в обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що місцем проживання та реєстрації є АДРЕСА_1 .

Дослідивши надані документи суд зазначає.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону № 1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

При цьому, суд звертає увагу, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов`язку щодо перевірки місцезнаходження боржника зазначеного у виконавчому документі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 по справі № 826/15676/16 (№ в ЄДРСР 88986214)

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на положення ч.3 ст. 26 Закон України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно абз. 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Як зазначено у ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію міст проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому законом порядку. Проте ні стягувач, ні виконавець не можуть зобов`язати боржника зареєструвати чи перереєструвати адресу свого місця проживання у разі розбіжностей між фактичною та зареєстрованою адресами.

Отже, положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку з ч. 3 ст. 26 того ж Закону, щодо відомостей про «місце проживання», «місце перебування» чи «місцезнаходження» особи не можна тлумачити виключно як вказівку на зареєстроване місце проживання адже, в Законі України «Про виконавче провадження» застосовуються всі три окремих поняття.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження №62789087, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження за адресою, що зазначена у виконавчому документі як адреса проживання боржника. Будь-яких заяв або повідомлень щодо іншої адреси проживання позивачем до приватного виконавця або стягувача не надавалася.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2020 ВП №662789087, оскільки відповідач діяв у відповідності ст.. 24, Закону України «Про виконавче провадження» та підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на час відкриття виконавчого провадження не мав.

Суд також наголошує на тому, що ч. 1 ст. 28 Закону України №1404-VIII визначає, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. При цьому факт отримання чи не отримання самим боржником такого повідомлення, вирішального значення для початку вчинення виконавчих дій не має. Закон такого обмеження не передбачає.

Таким чином, суд зазначає, що єдиною підставою оскарження правомірності дій відповідача позивач зазначає порушення приватним виконавцем вимог щодо прийняття виконавчого документу не за місцем проживання позивача.

З урахуванням викладеного вище, посилання позивача щодо відсутності місця проживання або перебування в місті Києві суд не приймає, оскільки адреса фактичного місця проживання вказана у виконавчому написі, що набрав законної сили та не є оскарженим та скасованим. Інші підстави порушення приватним виконавцем Клименком Р.В. під час відкриття виконавчого провадження судом не встановлено.

Отже, оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб визначений Законом.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У задоволенні позовної заяви суд відмовляє повністю.

Оскільки у задоволенні позовної заяви судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (0294, м. Київ, вул. Ю.Поправки, 6, оф. 31) про скасування постанов, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.09.2020.

Суддя О.О. Артоуз