Справа № 420/9559/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9559/20
УХВАЛА
30 вересня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Івана Миколайовича про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 52516995 від 04.06.2020 про відмову позивачу у державній реєстрації права приватної власності на 1/2 ідеальну частку у праві сумісної власності подружжя, яка становить 71/2000 частини ДБК «Нова Аркадія» і складається з дачного будинку під літ «Б» та господарських споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0,0682 га по АДРЕСА_1 та право на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0682 га, що становить площу 0,0341 га, розташовану в АДРЕСА_1 ; зобов`язати реєстратора відновити розгляд документів за заявою ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності: приватна, спільна часткова, на ДБК «Нова Аркадія», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою для звернення за судовим захистом до адміністративного суду позивач зазначив, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10.10.2017 по справі № 2- 3108/11 за нею визнано право власності на 1/2 ідеальну частку у праві сумісної власності подружжя, яка становить 71/2000 частин ДБК «Нова Аркадія» і складається з дачного будинку під літ «Б» та господарських споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0,0682 га по АДРЕСА_1 та право власності на 14 частину земельної ділянки площею 0, 0682 га, що становить площу 0,0341 га, розташовану в АДРЕСА_1 .
Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 по справі № 2-3108/11 рішення Апеляційного суду Одеської області від 10.10.2017 в частині поділу земельної ділянки та розташованого на ній дачного будинку під літ. «Б» по АДРЕСА_1 залишено без змін.
У зв`язку із вказаним 02.06.2020 позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 39806421 про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, на ДБК «Нова Аркадія», що розташований Одеська область, м. Одеса, вулиця Посмітного, будинок 9.
На думку позивача, відповідач безпідставно відмовив їй в реєстрації права власності на нерухоме майно з посиланням на встановлення наявних суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження, що зумовило її звернутись за судовим захистом.
Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за адміністративним позовом слід відмовити.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.
Головне завдання адміністративної юстиції - утвердження верховенства права над адміністративним свавіллям, захист прав і законних інтересів громадян від неправомірних дій і рішень органів виконавчої влади і, врешті-решт, забезпечення законності у сфері публічного управління.
Публічно-правові відносини можна визначити як врегульовані правом суспільні відносини, що складаються в процесі здійснення державою, її органами та посадовими особами, іншими суб`єктами владних повноважень. Публічне право є певним чином функціонально-структурною підсистемою права, яка виражає державні, міждержавні і суспільні відносини. До предмета правового регулювання публічним правом належать такі об`єкти: побудова і функціонування держави та її інститутів; інститути громадянського суспільства; механізм і рівні самоврядування; засади правової системи, правотворчості і правозастосування; принципи, норми та інститути міждержавних відносин і міжнародних організацій.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
З огляду на те, що спір пов`язаний із захистом частки у праві сумісної власності, набутої в результаті судового розсуду у цивільній справі № 22-ц/785/2796/17, - визнання незаконним (протиправними) за встановлених судом обставин рішення державного реєстратора є способом захисту цивільних прав та інтересів. Відтак, цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, оскільки пов`язаний з реалізацією майнових інтересів.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
При зазначених вище обставинах, враховуючи, що спір виник з приводу виконання цивільно-правового договору та реєстрацією права, які виникли внаслідок його невиконання, - Одеський окружний адміністративний суд не є «встановленим законом судом» щодо розгляду такого спору, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України,
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за її позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Івана Миколайовича про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк