Справа № 560/3828/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3828/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

29 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року (м. Хмельницький, 24 січня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.11.2019 № та №.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що 22.01.2018 між позивачем (Орендар), та територіальною громадою міста Старокостянтинова в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (Орендодавець) було зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 24.11.2017. 04.05.2018 Старокостянтинівською міською радою було прийнято рішення про продаж позивачу зазначеної земельної ділянки, на підставі чого між сторонами укладено Угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позивач вважає, що його зобов`язання щодо сплати оренди припинилися з 04.05.2018, з дня прийняття Старокостянтинівською міською радою рішення про продаж позивачу зазначеної земельної ділянки, на підставі чого укладено Угоду про розірвання вищезазначеного договору оренди земельної ділянки. За результатом проведеної камеральної перевірки, 07.11.2019 відповідач виніс два податкових повідомлення-рішення про зобов`язання сплатити штраф: № в розмірі 20% від простроченої суми сплати оренди (46951,95 грн.), на суму 9390,39 грн. та №00575605 в розмірі 10% від простроченої суми сплати оренди (10432,80 грн.), на суму 1043,28 грн. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, оскільки у разі відсутності з боку позивача зобов`язання із сплати за оренду, тобто відсутності порушення зобов`язання, не може бути і відповідальності за його порушення.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про зміну вимог апеляційної скарги, однак суд апеляційної інстанції вважає, що слід відмовити у задоволенні вказаної заяви, оскільки суд апеляційної інстанції враховує лише ті обставини, що існували на момент прийняття рішення судом першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 16.01.2018 між позивачем, як орендарем, та територіальною громадою міста Старокостянтинова в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, як орендодавцем, було укладено договір оренди земельної ділянки від 24.11.2017, та 22.01.2018 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

04.05.2018 Старокостянтинівською міською радою було прийнято рішення про продаж позивачу зазначеної земельної ділянки, на підставі чого між сторонами укладено Угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позивач 31.01.2018 подав податкову декларацію з плати за землю (орендна плата) за 2018, реєстраційний номер 2812. Відповідно показники зазначеної податкової декларації з плати за землю (орендна плата) за 2018 рік були відображені в інтегрованій картці платника датами що відповідають даті граничного терміну сплати грошових зобов`язань за поданою декларацією.

19.12.2018 позивач подав уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата) за 2018 рік, реєстраційний номер 13369, згідно якої задекларовано до зменшення податкові зобов`язання з орендної плати з травня 2018.

За результатом камеральної перевірки працівниками Старокостянтинівського управлінням Головного управління ДПС у Хмельницькій області складено акт від 18.10.2019 №249/22-01-56-05/ НОМЕР_1 , в якому встановлено порушення позивачем пункту 287.3 статті 287 ПК України, а саме, несвоєчасно сплачені узгоджені суми податкових зобов`язань по орендній платі.

На підставі акту камеральної перевірки від 18.10.2019 №249/22-01-56- 05/ Старокостянтинівськом управління Головного управління ДПС у Хмельницькій області було прийнято податкові повідомлення рішення № від 07.11.2019 на суму 9390,39 грн. та № від 07.11.2019 на суму 1043,28 грн., які були направлені позивачу.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В силу пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За змістом підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У відповідності до пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Стаття 102 Податкового кодексу України встановлює строк 1095 днів на проведення перевірки та визначення грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Абзацом першим пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

За правилами пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно пункту 49.16 статті 49 Податкового кодексу України незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов`язаний погасити податкове зобов`язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Вимогами підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті14 Податкового кодексу України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Абзацом 2 пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що у разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

В силу статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається з 01 січня та закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Водночас, підставою визначення позивачу вказаної суми податкового зобов`язання є договір оренди земельної ділянки від 24.11.2017, укладений між позивачем (Орендар), та територіальною громадою міста Старокостянтинова в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (Орендодавець), а також Угода від 04.05.2018 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 24.11.2017 на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 04.05.2018 про продаж позивачу зазначеної земельної ділянки.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-ХІV встановлені підстави припинення договору оренди землі, а саме такими підставами є:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викуп земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

- смерть фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

- ліквідація юридичної особи-орендаря;

- відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

- набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

- припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно норм пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.01.2004 № 1952-IV (далі - Закон) встановлено, що речові права, похідні від права власності, зокрема право оренди (суборенди) земельної ділянки, підлягають державній реєстрації прав.

Положеннями частини 1 статті 2 Закону передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майна (далі-Державний реєстр прав).

Статтею 27 Закону встановлено підстави для державної реєстрації прав. Зокрема, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

В силу статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З наведених правових норм вбачається, що право оренди земельної ділянки набувається та припиняється відповідно до діючого законодавства, яким визначено, що право оренди земельної ділянки та його припинення виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, до моменту державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, факт припинення права оренди, як речового права на нерухоме майно, не вважається офіційно визнаним та підтвердженим державою Україна, а отже тягне за собою наявність обов`язків по сплаті орендної плати, як плати за користування.

Водночас, на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 04.05.2018 про продаж позивачу орендованої земельної ділянки, між позивачем та Старокостянтинівською міською радою укладена угода від 04.05.2018 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 24.11.2017.

Згідно доданого позивачем до позову витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки здійснено 23.07.2019. Тобто момент укладання угоди про розірвання договору оренди не співпадає з моментом набуття цим договором чинності, так як момент набуття угодою чинності співпадає з державною реєстрацією цієї угоди.

Таким чином, до моменту державної реєстрації, угода про розірвання договору оренди земельної ділянки не породжує у орендаря жодних прав та обов`язків сторін, що пов`язані з орендою земельної ділянки, так як ця угода ще не набрала чинності.

Разом з тим, відповідальність за несплату самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом граничних строків передбачена пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує суми узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу,

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи встановлено, що камеральною перевіркою встановлено порушення пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, а саме, несвоєчасно сплачені позивачем узгоджені суми податкових зобов`язань по орендній платі до 23.07.2019, тобто до моменту набрання чинності угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки.

На підставі акту камеральної перевірки від 18.10.2019 №249/22-01-56-05/ НОМЕР_1 Старокостянтинівськом управління Головного управління ДПС у Хмельницькій області було прийнято податкові повідомлення рішення про зобов`язання сплатити штраф: № в розмірі 20% від простроченої суми сплати оренди (46951,95 грн.), на суму 9390,39 грн. та №00575605 в розмірі 10% від простроченої суми сплати оренди (10432,80 грн.), на суму 1043,28 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

При зверненні до суду апеляційної інстанції апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1152, 60 грн.

В свою чергу, Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25.03.2020 відстрочив сплату судового збору ОСОБА_1 до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у справі.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 139 КАС України та відстрочена апелянту, згідно з статті 133 КАС України, сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з ОСОБА_1 у розмірі 1152, 60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1152 грн. 60 коп. (тисяча сто п`ятдесят дві гривні шістдесят копійок) за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року за реквізитами отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.