Справа № 569/12167/20
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29 вересня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В., за участі секретаря судового засідання Крижова В. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні ук порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби України про визнання дій протиправними та скасування постанови
В засіданні приймали участь:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
В подальшому, на підставі висновку про якісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією № 200624/003 від 23 червня 2020 року, у якій експертом було вказано календарний рік виготовлення 2006, ОСОБА_1 самостійно були внесені відповідні зміни і 24.06.2020 подано до Поліської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/221805, в описі графи 31 якої заявлено календарний рік виготовлення - 2006, модельний рік виготовлення - 2006.
Враховуючи даний факт, 02.07.2020 року нею було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/223085, у якій заявлено календарний рік виготовлення - 2005, модельний рік виготовлення - 2006. Разом з документами, які було додано до митної декларації, подано Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205020/2020/306628 від 24.06.2020, у якому вказаний рік виготовлення 2005. При цьому, під час подачі ОСОБА_1 в Поліську митницю Держмитслужби митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204020/2020/221443 було сплачено митні платежі в належному розмірі, що, яек вказує позивач, свідчить про відсутність у неї наміру вчинити дії, спрямовані на зменшення розміру сплати митних платежів в сумі 2 888,16 грн шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей стосовно календарного року виготовлення легкового автомобіля марки «SKODA», модель «OCTAVIA», ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 03.08.2020 позовну заяву було залишено без руху до усунення позивачкою недоліків, а саме: надати суду оригінал документу (квитанції, платіжного доручення) про сплату судового збору в сумі 420, 40 грн; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивачкою 14.08.2020 було усунуто вказані недоліки. Також 14.08.2020 ОСОБА_1 було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просить в разі задоволення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати.
Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09:30 год. 07 вересня 2020 року.
Судове засідання 07 вересня 2020 року було відкладено на 10:30 год. 28 вересня 2020 року за клопотанням представника відповідача.
18 вересня 2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згадно з яким останній вважає, що позивачем були вчинені дії спрямовані на зменшення митних платежів в сумі 2 888,16 грн, а тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, натомість від останньої надійшла заява про розгляд справи без її участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч про дату час та місце розгляду був повідомлений належним чином.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
В постанові зазначено, що позивач, 24.06.2020, діючи відповідно до договору декларування б/н від 22.06.2020, подала до Поліської митниці Держмитслужби України митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/221805 для проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (імпорт) (графа 31 вказаної митної декларації): легкового автомобіля марки «SKODA», модель «OCTAVIA», ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , у якій вказані календарний рік виготовлення - 2005, модельний рік виготовлення - 2005, об`єм двигуна - 1598 см3, тип пального - бензин, номер двигуна - немає даних, кількість місць включаючи водія - 5, тип кузова - універсал, колісна формула - 4х2, призначений для доріг загального користування.
Згідно копії експертної довідки № 200624/003 від 23.06.2020, виданої гр. ОСОБА_2 , легковий автомобіль марки «SKODA», модель «OCTAVIA», ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , має календарний рік виготовлення - 2006, модельний рік виготовлення - 2006.
Того ж дня була видана виправлена експертна довідка № 200624/003 від 23.06.2020, про те, що легковий автомобіль марки «SKODA», модель «OCTAVIA», ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , має календарний рік виготовлення - 2005, модельний рік виготовлення - 2006.
Відповідно до даних, вказаних у згаданій митній декларації, позивачкою було здійснено розрахунок митних платежів, а саме: ввізне мито - 3 739,23 грн, акциз - 31 288,45 грн., ПДВ - 14 483,99 грн. Розрахунком необхідних до сплати митних платежів було здійснено із врахуванням заявленого календарного року виготовлення транспортного засобу «2006» за ставкою акцизного податку, відповідно до якого застосовано коефіцієнт «13».
02 липня 2020 року позивачкою було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/223085, у якій заявлено календарний рік виготовлення - 2005, модельний рік виготовлення - 2006, також подано Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205020/2020/306628 від 24.06.2020, у якому вказаний рік виготовлення 2005, копії даної декларації та Акту додані до позовної заяви.
Згідно зі ст. 485 МК України, порушенням вважається заявлення в митній декларації, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору(контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Отже, склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, а значить усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст.485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей.
Диспозиція вказаної правової норми передбачає необхідність спеціальної противної мети у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. При цьому, у статті 485 МК України вказано, що застосування адміністративного стягнення до порушника митних правил можливе тільки за заявлення у митній декларації «неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості».
Суд зазначає, що відповідальність за ст. 485 МК України може наставати лише у випадку, коли правопорушник свідомо, з умислом, спрямованим на зменшення митних платежів, вказав неправдиву інформацію або ж надав органам доходів та зборів документи, в яких містяться відомості, що не відповідають дійсності.
Вказана позиція щодо ст. 485 МК України міститься у Постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 640/7258/17, згідно якого: «для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 Митним кодексом України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.
Поняття адміністративного правопорушення відображено у ч. 1 ст. 9 КУпАП та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені ч.3 ст.335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені у встановленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
Відповідно до ст. 269 МКУ за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.
Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.
У разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Не порушується провадження у справах про порушення митних правил у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до органу доходів і зборів з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.
Судом встановлено, що 02.07.2020 року ОСОБА_1 було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/223085, у якій заявлено календарний рік виготовлення - 2005, модельний рік виготовлення - 2006, згідно виправленої експертної довідки № 200624/003 від 23.06.2020.
Як вбачається з оскаржуваної постанови відповідачем не надано оцінки діям відповідача щодо подання нею 02.07.2020 року митної декларації на той же товар, що на думку суду свідчить про вжиття позивачем дій щодо надання достовірних відомостей та відсутність в її діях прямого умислу на вчинення дій, спрямованих на зменшення митних платежів. При цьому позивачем були сплачені при митному оформленні всі митні платежі в сумі 53 000, 00 грн, що виключає будь-які шкідливі наслідки оскаржуваного порушення митних правил.
Отже, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів, що позивач вказав неправдиву інформацію з прямим умислом, спрямованим на зменшення митних платежів.
Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною першою ст.487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.
У відповідності до п. 1 ч. 1ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність умислу у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.
Відтак, висновки митних органів в постанові про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності про те, що останньою вчинено дії спрямовані на зменшення розміру митних платежів, шляхом заявлення в митній декларації типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/221805 від 24.06.2020 року неправдивих відомостей стосовно календарного року виготовлення легкового автомобіля марки «SKODA», модель «OCTAVIA», ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 для визначення митної вартості та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, ґрунтуються на припущеннях посадових осіб, які складали протокол та виносили постанову, та не підтверджено належними та допустимими доказами.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, в ході судового розгляду встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивачки до відповідальності за порушення митних правил винесено з порушенням вимог МК України, в зв`язку з чим таку постанову слід скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.
В решті позовних вимог суд відмовляє, оскільки такого способу захисту порушеного права ч.3 ст. 286 КАС України не передбачає, а права та законні інтереси позивача повністю поновлені за фактом скасування спірної постанови із закриттям справи про порушення митних правил.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що суд задовольняє позовні вимоги, сплачений позивачем судовий збір суд стягує на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби України про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.
В решті вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

відповідач: Поліська митниця Держмитслужби України, м. Рівне , вул. Соборна, 104, .

Повний текст судового рішення виготовлений 29 вересня 2020 року.

Суддя Левчук О.В.