Справа № 520/6492/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2020 р. № 520/6492/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Севастьяненко К.О.
секретаря судового засідання - Жукової О.С.,
представника відповідача-2 - Наумецької Є.Ю.,
розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського управління Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимог,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:
- поновити строк на оскарження дій Київського управління Головного управління Державної податкової служби у Харківській області щодо винесення вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) про сплату боргу (недоїмки) та скасування вимоги Київського управління Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про сплату боргу (недоїмки), штрафу, пені від 18.11.2019 року № Ф-3206-57У та від 20.02.2020 року № Ф-3206-57У;
- визнати протиправними дії Київського управління Головного управління Державної податкової служби у Харківській області щодо нарахування боргу (недоїмки), штрафу, пені з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у вигляді вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) про сплату боргу (недоїмки), штрафу, пені від 18.11.2019 року № Ф-3206-57У та від 20.02.2020 року № Ф- 3206-57У, та скасувати вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) Київського управління Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про сплату боргу (недоїмки), штрафу, пені від 18.11.2019 року № Ф-3206-57У та від 20.02.2020 року № Ф-3206-57У.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з моменту реєстрації ОСОБА_1 жодного дня не здійснював підприємницької діяльності, не отримував доходу, а тому нарахування недоїмки з ЄСВ і сама нарахована недоїмка підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 28.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 04.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Ухвалою суду від 26.08.20 вирішено повернутись до стадії підготовчого провадження для вирішення питання про заміну відповідача по справі
Ухвалою суду від 26.08.2020 залучено в якості другого відповідача Головне управління ДПС у Харківській області та закрито підготовче провадження по адміністративній справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, свого представника не направив.
У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з доводів викладених у відзиві на адміністративний позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
За даними єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців,
ОСОБА_1 з 16.08.2005 по 20.05.2020 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем.
У зв`язку із несплатою єдиного внеску відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача вимоги про сплату боргу (недоїмки), штрафу, пені від 18.11.2019 року № Ф-3206-57У та від 20.02.2020 року № Ф-3206-57У.
Вважаючи вимоги відповідача про сплату боргу (недоїмки) протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати та відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.
Щодо посилань позивача на те, що останній підприємницьку діяльність не здійснював, а тому не має обов`язку сплачувати єдиний соціальний внесок, суд зазначає наступне.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Судом встановлено, що позивач мав статус фізичної особи-підприємця з 16.08.2005 по 20.05.2020 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Тобто позивач є платником єдиного внеску у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону.
Згідно з даними ІС «Податковий блок» позивачу нарахова сума єдиного внеску за 2017,2018 та за III квартал 2019 року у зв`язку з чим, контролюючим
органом було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.11.2019 року Ф-3206-57.
Зазначена вимога, за допомогою засобів поштового зв`язку, 22.11.2019 року була
направлена на адресу позивача, але 23.12.2019 року лист було повернуто до
контролюючого органу з відміткою «за закінченням строку зберігання».
Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Аналогічні правила встановлені пунктами 3, 5 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 (далі - Порядок №1204).
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
З 01.01.2017 року фізичні особи - підприємці зобов`язані сплачувати єдиний внесок незалежно від доходів.
У п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону (зі змінами внесеними Законом України № 1774 від 06.12.2016 р.) зазначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року.
На підставі вказаних імперативних норм позивачу нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону (зі змінами внесеними Законом України № 2148 від 03.10.2017 р.) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
З огляду на вказані норми, що позивач зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, нарахований з 01.01.2017 року (за відповідні календарні квартали 2017-2019рр. ) до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Таким чином, суд зазначає, що незалежно від отриманих доходів від здійснення підприємницької діяльності та поданих звітів, позивач є платником єдиного внеску з 01.01.2017 року.
Нарахування єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) регулюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449.
Частиною 12 ст. 9 Закону передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 цього Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Абзацами 1-3 ч. 4 цієї статті визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (абзац 9 ч. 4 цієї статті).
Розділом VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» врегульований порядок стягнення заборгованості з платників.
Відповідно до п. 1 вказаного розділу до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
Згідно п. 2 розділу VI Інструкції у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.
У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно з п. 3 розділу VI Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Відповідно до п. 4 вказаного розділу вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
У зв`язку з тим, що платник мав на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, орган доходів і зборів надіслав позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки).
За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.
Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.
Оскільки на позивача, як на суб`єкта підприємницької діяльності, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» покладено обов`язок сплачувати єдиний внесок у розмірі не нижче мінімального, і позивачем не забезпечено сплату мінімальної суми єдиного внеску у встановлені строки, то відповідачем правомірно обчислено та на підставі даних інформаційної системи фіскального органу сформовано вимогу про необхідність сплати (недоїмки, штрафу, пені).
Отже, чинним законодавством надано право контролюючому органу нарахувати єдиний внесок в облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів без складання акту перевірки.
Позивач є платником єдиного внеску, а відповідач вправі обчислювати суми єдиного внеску, не нараховані і не сплачені платником сум єдиного внеску, та зазначати це у вимозі про сплату боргу (недоїмки).
Оскільки наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску повністю підтверджується матеріалами справи, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована відповідачем правомірно.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського управління Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 жовтня 2020 року.

Суддя Севастьяненко К.О.