Справа № 580/665/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/665/20 Суддя першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б., Собківа Я.М.,

при секретарі - Кузик О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку та невиплати пенсії позивачу з урахуванням додаткового виду грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди за 24 місяці перед звільненням в сумі 72599,83 гривень.

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням додаткового виду грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди за 24 місяці перед звільненням в сумі 72599,83 гривень.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

17 серпня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 29642, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до змісту якої останній повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її безпідставною, наголошує на необхідності застосування до спірних правовідносин правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що отримувана ОСОБА_1 , згідно з довідкою №16 від 20.01.2020 року, щомісячна додаткова грошова винагорода за період з грудня 2014 року по листопад 2016 року, з якої утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.11.2016 року №254 ОСОБА_1 , згідно з наказом Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 10.11.2016 р. №626, відповідно до п. «б» (за станом здоров`я) ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 18.11.2016 р. звільнено з військової служби у запас; виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та з 19.11.2016 р. отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з листом відповідача від 10.02.2020 року №151-142/М-03/8-2300/20 пенсія по інвалідності обчислена позивачу із грошового забезпечення в сумі 4916,26 грн., визначеного відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-Х11, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393, грошового атестату №0279270 та довідки від 19.01.2017 р. №13 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці служби перед звільненням з 01.11.2014 року до 31.10.2016 року.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача пенсія призначена із грошового забезпечення 4916,26 грн., до якого включено: посадовий оклад 1030,00 грн., оклад за військове звання 125,00 грн., процентна надбавка за вислугу років (30%) 346,50 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (у т.ч. надбавка за умови режим. обмежень допуски Ф. З 10%, надбавку за особливо важливі завдання, премія) 3414,76 грн.

20.01.2020 року позивачу видано довідку №16 про нараховане йому грошове забезпечення за період з грудня 2014 року по листопад 2016 року, в якій зокрема, визначено щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 72599,83 грн.; довідку №17, за якою за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 з усіх видів грошового забезпечення, в тому числі з щомісячної додаткової грошової винагороди, було нараховано і сплачено ЄСВ в повному обсязі.

25.01.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії, у тому числі і за минулий час, але не більше як за 12 місяців з дня звернення з відповідним документами, згідно довідок командира військової частини НОМЕР_1 №16, №17 від 20.01.2020 року.

Листом відповідача від 10.02.2020 року №151-142/М-03/8-2300/20 відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ не містить положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та винагороди за тривалість безперервної військової служби.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку та невиплати пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом. Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянта та враховуючи висновки Верховного Суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

У силу частини 3 статті 43 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом положення також викладено у пункті 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якими пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17, висновки якої, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» установлено щомісячну додаткову грошову винагороду:

військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 року, виплачувалася позивачеві щомісяця, тобто мала безперервний характер.

Відповідно до довідки від 20.01.2020 року №16, виданої військовою частиною А1588 Міністерства оборони України позивачу з грудня 2014 року по листопад 2016 року нараховано щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 72599,83 грн. (а.с. 9).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2020 року №17 за період проходження позивачем служби у військовій частині НОМЕР_1 з усіх видів грошового забезпечення, в тому числі з щомісячної додаткової грошової винагороди, було нараховано і сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в повному обсязі.

Враховуючи викладене, отримувана позивачем, згідно з довідкою №16 від 20.01.2020, щомісячна додаткова грошова винагорода за період з грудня 2014 року по листопад 2016 року, з якої утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.

Стосовно посилань відповідача на рішення Верховного Суду від 13.03.2019 у зразковій справі №240/6263/18, суд зазначає, що спір у справі №240/6263/18 виник з інших правовідносин та не стосується предмету спору у справі, що розглядається. Висновки Верховного Суду у справі №240/6263/18 не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

Щодо дати, з якої відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу, варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку про нараховане грошове забезпечення, 25.01.2020 року, а тому має право на перерахунок з 25.01.2019 року. Відповідачем в апеляційній скарзі не наведено заперечень щодо дати, з якої повинен був би бути проведений перерахунок пенсії.

Окрім того, аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі № 522/16382/16-а. Серед іншого, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на положення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до якого перерахунок пенсії військовослужбовцям та деяким іншим особам, здійснюється із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, проте такі доводи відповідача не можуть братися колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яка набрала законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому норми даної постанови, на які, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції посилається відповідач, не можуть бути застосовані в межах даних правовідносин, оскільки вони втратили чинність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 29 вересня 2020 року.