Справа № 420/1225/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Одеса Справа №420/1225/20

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.,

за участі: секретаря Ягенської К.О., представника позивача Святоха А.А. представника відповідача Смирнова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - Приморська райадміністрація) до ОСОБА_1 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - Управління ДАБК ОМР) про зобов`язання відповідача за власний рахунок привести самовільно реконструйоване приміщення горищного простору над квартирою АДРЕСА_1 в первинний стан, шляхом демонтажу мансардного поверху.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідно до п.2.8 Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-VІІ від 26.04.2017 року, райадміністрація здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан. Так, Приморською райадміністрацією, під час перевірки законності проведення будівельних робіт об`єкта нерухомого майна, виявлені порушення з боку ОСОБА_1 при здійсненні нею реконструкції горищного простору над квартирою АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, а саме відповідач, як замовник будівельних робіт, здійснила реконструкцію горища над квартирою, шляхом відокремлення та улаштування мансардного поверху у горищному просторі загального користування з віконними отворами, без отримання права на проведення таких робіт. Відповідно до вимог законодавства України, належним підтвердженням права на початок здійснення реконструкції квартири є повідомлення про початок виконання будівельних робіт та згідно інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня реєстрація дозвільних документів на виконання будівельних робіт за зазначеною адресою. Приморською райадміністрацією 01.03.2019 року прийнято розпорядження №92 «Про приведення самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , до первинного стану», яке відповідачем не виконано. Враховуючи, що внаслідок самовільної реконструкції горища та улаштування мансардного поверху будинку АДРЕСА_1 відповідач порушила передбачений порядок проведення реконструкції будинку, значно погіршила стан будинку та житлово-побутові умови мешканців будинку, позивач вважає, що зазначене приміщення повинно бути приведено до попереднього стану, та за таких обставин просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим, що, квартира АДРЕСА_1 , яка належить позивачу, знаходиться на останньому третьому поверсі будинку АДРЕСА_1 та через тривалий термін експлуатації конструктивні елементи будинку АДРЕСА_1 , в тому числі покрівля (дах), знаходяться у незадовільному стані та потребують капітального ремонту. При цьому позивач наголошує, що колективні звернення мешканців з приводу капітального ремонту даного будинку Приморська районна адміністрація та інші органи місцевого самоврядування залишають без задоволення посилаючись на обмежене бюджетне фінансування та зазначають про внесення вказаного будинку у список капітального ремонту житлового фонду району на наступний рік. Під час опадів в січні 2019 року протікання даху будинку АДРЕСА_1 над квартирою АДРЕСА_1 призвело до замокання та руйнування стелі її приміщень, у зв`язку з чим, з метою недопущення подальшого пошкодження нерухомого майна, ОСОБА_1 самостійно виконала будівельні роботи із капітального ремонту даху будинку та відновлення його деяких конструктивних елементів над квартирою АДРЕСА_1 , що перебували в аварійному стані. Відповідач вказує, що доводи позивача не відповідають дійсності та спростовуються експертним висновком №ЕС-2502-1-1522.20 від 05.05.2020 року відповідно до якого, станом на момент проведення обстеження у горищному просторі над квартирою АДРЕСА_1 виконані роботи з капітального ремонту даху та фактично мансардний поверх відсутній. Враховуючи, що в даному випадку самочинно реконструйований об`єкт, визначений у позові як, «мансардний поверх», який позивач вимагає демонтувати, за фактом у натурі відсутній, а також враховуючи, що відповідачем не здійснювалося переобладнання або перепланування, що призвело до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту приміщень будинку, а навпаки виконаний нею капітальний ремонт частини даху та його конструктивних елементів фактично призвів до поліпшення технічного стану жилого будинку в цілому і жодних прав інших споживачів не порушує, просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання. Також вказаною ухвалою зобов`язано Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради в строк до першого підготовчого засідання надати до суду належним чином засвідчену копію Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затверджене рішенням Одеської міської ради 26.04.2017 року за №1934-VII.

Ухвалою суду від 07.04.2020 року зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

В підготовчому засіданні 01.07.2020 року суд без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання ухвалив поновити провадження по справі, у зв`язку з тим, що відпали обставини на підставі яких воно було зупинено.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 07.10.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-2508 (а.с.47-48, 141). Вказана інформація також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №31799086 від 26.10.2011 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» (а.с.50) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №194533607 від 23.12.2019 року (а.с.54-55).

Відповідно до п.1 Договору дарування від 07.10.2011 року та технічного паспорту виготовленого станом на 19.09.2011 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» вбачається, що квартира розташована на третьому поверсі та складається з двох жилих кімнат, загальною площею - 37,6 кв.м., в тому числі житловою площею - 20.5 кв.м. (а.с.44-46, 142-144).

06.02.2019 року КП «ЖКС «Фонтанський» за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено факт самовільного будівництва мансарди над вказаною квартирою гр. ОСОБА_1 шляхом реконструкції горищного приміщення, за наслідками чого складено Акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудови на території м. Одеси, Акт перевірки №1 та видано припис щодо надання дозвільних правовстановлюючих документів на мансардне приміщення над квартирою АДРЕСА_1 (а.с.39-42, 51-53).

07.03.2019 року КП «ЖКС «Фонтанський» звернулося до голови Приморської райадміністрації з повідомленням про виявлення об`єкту самовільного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , для прийняття відповідного рішення (а.с.38).

01.03.2019 року позивачем прийнято розпорядження №92 «Про приведення самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , до первинного стану» (а.с.37), та, як вбачається з листа КП «ЖКС «Фонтанський» від 13.03.2019 року №01.08/583, ОСОБА_1 вказане розпорядження Приморської райадміністрації отримала та станом на 11.03.2019 року його не виконала (а.с.34).

Також судом встановлено, що у період з 20.11.2019 року по 03.12.2019 року Управлінням ДАБК ОМР проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі перевірки щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: реконструкція частини горища під мансарду за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами вказаного позапланового заходу 03.12.2019 року складено Акт №001976, яким встановлено, що ОСОБА_1 виконала будівельні роботи з реконструкції частини горища над квартирою АДРЕСА_1 , шляхом відокремлення та улаштування мансардного поверху у горищному просторі загального користування орієнтованими розмірами 7,08,0 м з віконними отворами, без отримання права на виконання таких робіт, що підтверджується матеріалами фотофіксації (а.с.11-26, 181-196).

Крім того в Акті зазначено, що згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт та введення об`єкту до експлуатації з реконструкції частини горищного приміщення під мансарду за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня. Об`єкт будівництва віднесено до незначних наслідків СС1.

Відповідач від підписання вказаного Акту відмовилася, про що міститься відповідна відмітка у самому Акті.

Крім того, 03.12.2019 року за результатами позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт складено протокол про адміністративне правопорушення щодо порушення відповідачем п.1 ч.1. ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року (а.с.27-30, 201-204) та видано припис про усунення виявлених порушень шляхом одержання права на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) в строк до 03.02.2020 року та або привести об`єкт будівництва до первісного стану(а.с.31-33, 205-207).

28.12.2019 року Управлінням ДАБК ОМР винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №888/19, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, а саме за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. (а.с.197-200).

При цьому, як вбачається з листа Управління ДАБК ОМР від 09.07.2020 року №01-8/791вх, сума штрафу по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 8500,00 грн. ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі (а.с.178-180).

До цього часу вищевказана постанова не скасована, та є чинною, а тому суд відповідно до ч.4 ст.78 КАС України вважає ці обставини доведеними.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 2 ст.383 ЦК України передбачено право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з пп.1 п. «а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Підпунктом 3 п. «б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, окрім іншого, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічні положення містяться у ст.14 Закону України «Про основи містобудування».

Згідно ст.7 Закону України «Про основи містобудування», державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, у тому числі органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку встановленому законодавством.

Державний контроль у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування (ч.1 ст.24 Закону України «Про основи містобудування»).

Відповідно до п.1.1. Положення про Приморську району адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-VII від 26.04.2017 року, Приморська райадміністрація є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Приморського району м. Одеси згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до п.2.4, 2.8, 2.13 вказаного Положення, Приморська райадміністрація вживає заходи щодо недопущення самочинного будівництва, псування жилих будинків та об`єктів благоустрою; здійснює заходи щодо отримання інформації про замовника (власника) об`єкта будівництва, наявність передбачених чинним законодавством дозвільних документів щодо виконання підготовчих та (або) будівельних робіт за відповідним об`єктом будівництва, тощо; здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан; звертається до суду з позовами до фізичних та юридичних осіб, які обмежують права та законні інтереси територіальної громади, та з інших питань в межах своїх повноважень.

З огляду на наведені приписи ЖК, Законів України та Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, позивач у сферах містобудування та житлово-комунального господарства має владні повноваження зі здійснення контролю за технічним станом, використанням, утриманням і схоронністю об`єктів житлового фонду усіх форм власності, і для виконання цих повноважень наділений правом звернення до суду з відповідними позовами.

Користування квартирами приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (стаття 179 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК).

У відповідності до п.3.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: будівництво це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Нове будівництво будинків, будівель, споруд здійснюється з метою створення об`єктів виробничого або невиробничого призначення.

Згідно з п.3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг; реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до п.3.6, 3.30 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»: горище - простір між поверхнею покриття (даху), зовнішніми стінами і перекриттям верхнього (останнього) поверху; поверх мансардний (мансарда) - поверх у горищному просторі, фасад якого повністю або частково утворений поверхнею (поверхнями) похилої чи ламаної покрівлі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Вимогами ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року встановлено, що право на виконання підготовчих та будівельних робіт, на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), надається після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт до органів архітектурно-будівельного контролю. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Відповідно до ст.152 ЖК, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Водночас пунктами 1.4.1., 1.4.4. Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року (далі - Правила №76), визначено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з п. 1.4.6 Правил №76, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт самовільної реконструкції частини горища над квартирою АДРЕСА_1 , що є в загальному користуванні орієнтованими розмірами 7,08,0 м з побудовою зовнішньої стіни з віконними отворами та внутрішньої стіни, чим змінені геометричні розміри будинку, без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466.

Водночас суд не враховує та відхиляє доводи експерта, що геометричні розміри в плані залишились без змін, ширина та довжина горища не змінилась, оскільки, як встановлено судом відповідачем було побудовано зовнішню стіну з вікнами, а також побудовано внутрішню стіну, чим і було змінено геометричні розміри будинку.

Будинок №135 по вул. Старопортофранківській в м. Одесі перебуває на балансі Одеської міської ради.

Квартира АДРЕСА_1 , належить відповідачу на праві приватної власності та відповідного повідомлення до органів архітектурно-будівельного контролю щодо реконструкції частини горища над квартирою АДРЕСА_1 відповідач не надавала.

Суд звертає увагу, що у межах розгляду даної адміністративної справи, судом не досліджується питання правомірності прийняття Управлінням ДАБК ОМР припису від 03.12.2019 року про усунення відповідачем виявлених порушень та розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міської ради №92 від 01.03.2019 року «Про приведення самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , до первинного стану», оскільки вказані питання не входять до предмету доказування у даній адміністративній справі. Доказів оскарження чи скасування в судовому порядку вказаних припису та розпорядження суду не надано, зокрема зворотного матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що за змістом пункту 1.4.6 Правил №76, підставами для зобов`язання власника привести за свій рахунок приміщення до попереднього стану є не будь-яке самовільне переобладнання або перепланування приміщення, а таке переобладнання або перепланування, наслідками якого є порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, погіршення технічного стану жилого будинку у цілому та порушення прав інших споживачів, у тому числі мешканців житлового будинку.

Суд вважає, що проведення реконструкції частини горища, що є в загальному користуванні, над квартирою АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на праві власності, орієнтованими розмірами 7,08,0 м з побудовою зовнішньої стіни з віконними отворами, без складення проектної документації та дослідження усіх можливих ризиків, а також без отримання необхідних дозвільних документів, безумовно є істотним порушенням вимог будівельного законодавства, яке виявлено у ході проведених контролюючим органом перевірок.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права викладена, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №1527/14472/12 від 22.04.2019 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та встановлені контролюючим органом порушення, які до цього часу відповідачем добровільно не усунені (а.с.173-177), суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок привести самовільно реконструйоване приміщення горищного простору над квартирою АДРЕСА_1 в первинний стан, який існував до проведення нею будівельних робіт.

Щодо демонтажу мансардного поверху, то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, так як відповідно до висновку експерта №ЕС-2502-1-1522.20 від 05.05.2020 року, станом на момент проведення обстеження у горищному просторі над квартирою АДРЕСА_1 виконані роботи з капітального ремонту даху, фактично мансардний поверх відсутній (а.с.126-149). До такого висновку експерт дійшов, зокрема, у зв`язку з тим, що приміщення і проходи (коридори) на горищі відсутні, вертикальні комунікації, а саме ходові клітки, ліфти, за допомогою яких здійснювався би зв`язок із іншими поверхами відсутні.

Крім того, як вбачається з висновку, експертом встановлено, зокрема, що отвір у перекритті та сходи, за допомогою яких може бути здійснений зв`язок із горищем, яке розташоване над квартирою АДРЕСА_1 , фактично відсутній; доступ до горища, зокрема до частини, яка розташована на д квартирою АДРЕСА_1 , здійснюється зі сходового майданчика біля вказаної квартири, через проріз (люк), влаштований у горищному перекритті, по приставним сходам. Також експертом вказується, які ремонтно-будівельні роботи були виконані в частині горища над квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , ратифікована Законом України N475/97-ВР від 17.07.1997 року, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховуючи принципи верховенства права, належного врядування, вважає, що свавільне втручання у право відповідача мирно володіти майном, яке підлягає захисту згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції відсутнє.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень, з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі відсутні витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому, жодні витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст.9, 73, 77, 90, 139, 241-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна 134) до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) за власний рахунок привести самовільно реконструйоване приміщення горищного простору над квартирою АДРЕСА_1 в первинний стан, який існував до проведення нею будівельних робіт.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 30.09.2020 року.

Суддя Іванов Е.А.

.