Справа № 200/13413/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 р. Справа№200/13413/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Галустян Р.Г.,

з участю представника позивача Ткаліча Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Саві» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення капіталізованих платежів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що товариство з обмеженою відповідальністю «Саві» (далі - ТОВ «Саві»), яке як страхувальник перебуває на обліку у Покровському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області, знаходиться в стадії ліквідації, має заборгованість по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання на загальну суму 1 356 985,59 грн.

Оскільки відповідач, який перебуває у нього на обліку, знаходиться в стадії ліквідації, а позивачем здійснюються страхові виплати постраждалим, які ушкодили здоров`я під час роботи на підприємстві, тому Управлінням розрахована сума капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань страхувальника як боржника перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, яка становила 1 356 985,59 грн.

Позивачем на адресу підприємства направлено заяву про визнання кредиторських вимог на загальну суму 1 356 985,59 грн. для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань боржника перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, яка була отримана відповідачем.

Проте, відповідач визнав лише суму 397 403,31 грн., зазначивши, що не має коштів для їх оплати, а решту суми - 959 582,28 грн. не визнав, посилаючись на її непідтвердженність.

У зв`язку з наведеним позивач просив:

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Саві» внести до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги по капіталізації платежів - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в сумі 1356985,59 грн. у першу чергу;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Саві» на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області капіталізовані платежі в сумі 1 356 985,59 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що з 02 листопада 2017 року ТОВ «Саві» знаходиться на обліку у Покровському відділенні виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області.

29 серпня 2019 року прийнято рішення про ліквідацію товариства, відповідно до якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено відповідний запис.

10 жовтня 2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулося до ТОВ «Саві» із заявою про грошові вимоги в розмірі 1 356 985,59 грн., в якій посилалося на нещасний випадок, який 01 вересня 2003 року стався на товаристві з працівником ОСОБА_1 . На вказану заяву ним надано відзив про невизнання частини суми, а саме 959 582,28 грн.

Так, з березня 2017 року були захоплені усі промислові та адміністративні будівлі ТОВ «Саві», що знаходилися у м. Донецьку по вул. Злітна (р-н Аеропорту), у зв`язку із чим відповідач не зміг продовжувати господарську діяльність. З вказаного часу та по теперішній час виробничі потужності, майно та первинна документація підприємства перебуває у незаконному володінні та під контролем невстановлених осіб (через проведення антитерористичної операції).

Учасниками підприємства відповідача було здійснено перереєстрацію ТОВ «Саві» у м. Покровську Донецької обл., де органи державної влади України повною мірою здійснюють свої повноваження, а в подальшому - прийняте рішення про ліквідацію вказаного підприємства.

Однак у зв`язку з втратою можливості використання та доступу до фінансової, бухгалтерської, податкової документації, звітних даних, статистичної звітності, інформації о працівниках відповідач не має можливості підтвердити чи спростувати наявність трудових відносин з ОСОБА_1 .

Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначав, що з доводами, що викладені у відзиві на позовну заяву, він не погоджується з наступних підстав.

У відзиві відповідача на кредиторські вимоги від 12 листопада 2019 року №25 відповідач визнав вимоги щодо капіталізації майбутніх платежів частково в розмірі 397403,31 грн. та зазначив, що в цій частині кредиторські вимоги є обґрунтованими та підтвердженими.

Щодо решти кредиторських вимог.

Позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління пенсійного Фонду України Донецької області із запитом про надання інформації від 02 жовтня 2019 року №05-08/2518, в якому просив, надати інформацію чи перебував ОСОБА_1 у трудових відносинах зі страхувальником ТОВ «Саві» за період з 2003 року по 2004 рік. На вказаний запит Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області надано відповідь від 09 жовтня 2019 року №24834/09/25, в якій повідомлено, що ОСОБА_1 за вказаний період перебував у трудових відносинах зі страхувальником - ТОВ «Саві».

Відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 (який діяв на час настання нещасного випадку на ТОВ «Саві» 01 вересня 2003 року із ОСОБА_1 ), роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок утворює наказом комісію з розслідування нещасного випадку. Комісія зобов`язана протягом трьох діб скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5, а також акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Акт за формою Н-5 і форми Н-1 підписуються головою і всіма членами комісії.

ТОВ «Саві» було видано потерпілому ОСОБА_1 відповідні акти, а саме акт за формою Н-1 №2 від 05 вересня 2003 року та акт за формою Н-5 від 05 вересня 2003 року. Тим самим підприємство визнало, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 , 01 вересня 2003 року на вказаному підприємстві пов`язаний з виробництвом.

Отже, твердження відповідача, що у нього не має можливості підтвердити чи спростувати наявність трудових відносин з ОСОБА_1 , є безпідставними.

Згідно з довідкою МСЕК серія ДОН-04 №003230 від 14 квітня 2005 року потерпілому на виробництві ОСОБА_1 встановлена потреба у додаткових видах допомоги: відшкодування за медикаментозне лікування, санаторно-курортне лікування, ортопедичне взуття.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованої особи. Якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, Фонд фінансує всі витрати на його лікування.

Витрати на ліки, лікування, протезування (крім протезів з дорогоцінних металів), придбання санаторно-курортних путівок, предметів догляду за потерпілим визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків про їх вартість.

Відповідно до п. 6 постанови правління Фонду соціального страхування України від 24 травня 2017 року №33 «Про затвердження порядку відшкодування витрат за надані послуги санаторно-курортним закладам за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» та постановою правління Фонду соціального страхування України від 12 грудня 2018 року №32 затверджено граничні розміри витрат для відшкодування вартості одного ліжко-дня санаторно-курортного лікування потерпілого та перебування супроводжуючої особи санаторно-курортним закладам за вибором потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на 2019 рік, який становить:

- для потерпілого з наслідками травм, захворюваннями хребта та спинного мозку - 581 грн., без ПДВ;

- для потерпілого - 560 грн., без ПДВ;

- для супроводжуючої особи потерпілого з наслідками травм, захворюваннями хребта та спинного мозку - 445 грн., з ПДВ.

- для супроводжуючої особи потерпілого - 470 грн., з ПДВ.

Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України «Про організацію забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації» від 06.08.2019 року № 1208 граничні ціни на технічні та інші засоби реабілітації для осіб з інвалідністю, в тому числі для осіб, інвалідність яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення вартість складає: К2. Взуття з ортезами на стопу: чоботи 2ВО.01.2, 3ВО.01.2, 4ВО.01.2, 5ВО.01.2, 6ВО.01.2, 8ВО.01.2, 9ВО.01.2 - 1367 грн. (за один чобіт).

Положенням про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації потерпілих у наслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що затверджено постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 25 березня 2008 року №23, передбачено забезпечення потерпілих на виробництві 2 парами взуття один раз на рік, гранична вартість яких становить 5438 грн.

Покровське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (де знаходиться на обліку ТОВ «Саві» як страхувальник) звернулося до Маріупольського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з проханням надати розрахунок витрат на лікування потерпілого на виробництві ОСОБА_1 .

Маріупольське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надало розрахунок капіталізованих платежів для потерпілого на ТОВ «Саві» ОСОБА_1

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року №637 установлено, що призначення та продовження виплат усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок Фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509.

З метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико-соціальних послуг потерпілим на виробництві (членам їх сімей), які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України прийнята постанова правління Фонду соціального страхування України від 11 грудня 2014 року № 20 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції».

У п. 1 розд. III вказаного Порядку зазначено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду та за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта.

Крім того, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 чітко визначено, що документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб». Реєстрація місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи здійснюється в установленому законодавством порядку.

Соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

У випадку відсутності в особи, яка тимчасово переміщена, оригіналу справи про страхові виплати, сформованої іншим робочим органом виконавчої дирекції Фонду відповідно до вимог законодавства, робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) одержує відомості з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду про розмір щомісячних страхових виплат, що передбачено п.1 розд. III Постанови № 20.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» джерелами формування коштів Фонду, крім іншого, є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 765, сума капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів.

Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв`язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Встановлений Кабінетом Міністрів України порядок находження до Фонду капіталізованих платежів у випадках ліквідації страхувальників (суб`єктів підприємницької діяльності) означає, що у разі припинення страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю чи здоров`ю працівників зобов`язаний внести до Фонду належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх витрат.

Визначення механізму находження таких платежів дає змогу Фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

Таким чином, зазначеними нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено обов`язок страхувальника проводити капіталізацію платежів для продовження страхових виплат непрацездатним особам.

Капіталізація платежів, передбачених пп. 1-5 п. 2 Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків, жінок Україні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Суми платежів, капіталізованих відповідно до зазначених вимог у процесі ліквідації перераховуються ліквідатором робочому органу виконавчої дирекції Фонду, у якому суб`єкт підприємницької діяльності перебуває на обліку.

Грошові вимоги позивача по капіталізації платежів - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до відповідача - ТОВ «Саві» складають 1356985,59 грн.

Просив задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Неявка у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Саві» (далі - ТОВ «Саві) як страхувальник перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (у Покровському відділенні Управління).

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про те, що ТОВ «Саві» перебуває в стані припинення з 29 серпня 2019 року; підстава - внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; голова комісії з припинення або ліквідатор - Овсянніков Ю.В. ; також внесені відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог, - до 30 жовтня 2019 року.

01 вересня 2003 року на ТОВ «Саві» стався нещасний випадок з працівником ОСОБА_1 .

Відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 (який діяв на час настання вказаного нещасного випадку), вказаним підприємством потерпілому ОСОБА_1 видано акти форми Н-1 №2 від 05 вересня 2003 року та акт форми Н-5 від 05 вересня 2003 року.

За висновками МСЕК від 14 квітня 2005 року серії ДОН-04 №003230 потерпілому на виробництві ОСОБА_1 встановлена стійка втрата професійної працездатності 40% та 3 група інвалідності безстроково.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Фонді соціального страхування з 18 березня 2004 року; страхові виплати йому як потерпілому на виробництві були призначені з 14 червня 2005 року на підставі акту форми Н-1 №2 від 05 вересня 2003 року.

Згідно з довідкою МСЕК серії ДОН-04 №003230 від 14 квітня 2005 року потерпілому на виробництві ОСОБА_1 встановлена потреба у додаткових видах допомоги: відшкодування за медикаментозне лікування, санаторно-курортне лікування, ортопедичне взуття.

У зв`язку з наведеним позивачем зроблено розрахунок капіталізації платежів для продовження страхових виплат такій особі протягом їх життя, - сума капіталізованих платежів становила 397 403,31 грн., сума потреби на оздоровлення потерпілих на виробництві становила 959 582,28 грн., що загалом становить 1 356 985,59 грн.

У жовтні 2019 року позивачем на адресу підприємства направлено заяву від 10 жовтня 2019 року №07-09/2612 про визнання вимог кредитора щодо капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань боржника перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, на загальну суму 1 356 985,59 грн.

У вказаній заяві позивач просив відповідача включити кредиторські вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо капіталізації платежів в сумі 1 356 985,59 грн. до реєстру вимог кредиторів, як такі, що задовольняються в першу чергу; визнати кредиторські вимоги Управління на вказану суму; перерахувати цю суму капіталізації платежів.

До заяви додав, зокрема відповідні акти щодо потерпілого, постанови щодо потерпілого, лист Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09 жовтня 2019 року №24834/09/25 в підтвердження того, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах зі страхувальником - ТОВ «Саві» в період з 2003 року по 2004 рік, та розрахунки суми капіталізації платежів.

На вказану заяву відповідачем надано відзив на заяву кредитора від 12 листопада №25, в якому повідомлено про те, що заява, на його думку, підписана не уповноваженою для цього особою. Заявлені кредиторські вимоги в розмірі 397 403,31 грн. є обґрунтованими та підтвердженими, тому визнаються, однак товариство не має фінансової можливості їх оплатити, можливі строки погашення кредиторської заборгованості позивача буде повідомлено додатково. Щодо розрахунку потреби в капіталізації коштів на оздоровлення потерпілого на виробництві в розмірі 959 582,28 грн., то, вважав, що він не містить обґрунтованих підстав для їх нарахування (лікування у стаціонарі, лікування амбулаторне, санаторно-курортне лікування, ортопедичне взуття) щодо ОСОБА_1 та не підтверджений жодним документом, тому кредиторські вимоги у розмірі 959 582,28 грн. не можуть бути визнані.

Судом також встановлено, що станом на день розгляду справи товариство з обмеженою відповідальністю «Саві» перебуває в стадії ліквідації, яка не пов`язана з банкрутством, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не виключено.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 вказаного Закону основними завданнями Фонду та його робочих органів є, зокрема реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 10 Закону визначено що Фонд зобов`язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; вживати заходів щодо раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду.

Відповідно до п.п 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 11 вказаного Закону джерелами формування коштів Фонду є: страхові внески страхувальників та застрахованих осіб; суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону, інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, штрафів за недотримання законодавства про соціальне страхування, а також суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за такі порушення; суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням; капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 765 затверджено Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, відповідно до абз. 2 п. 1 якої капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Пункт 2 Порядку визначає порядок розрахунку щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Іншого нормативно-правового акту, який визначав би порядок капіталізації платежів, Кабінетом Міністрів України прийнято не було.

Отже, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» законодавець зобов`язав страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у всіх випадках ліквідації страхувальника не залежно від підстави такої ліквідації.

Верховний Суд в постанові від 28 листопада 2019 року в справі №816/2357/16 зазначив, що пунктом 2.1 постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30 листопада 2010 року № 31 «Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» установлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2007 року за № 867/14134.

Пунктом 5.9 вказаної Інструкції передбачено, що для покриття витрат Фонду потерпілим на виробництві, які працювали на підприємствах, що ліквідовані (якщо вони не мають правонаступника), кошти до Фонду сплачуються страхувальником згідно з Порядком капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань підприємства - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, затвердженим Постановою № 765.

Верховний Суд у вказаній постанові дійшов висновку, що наведені законодавчі норми також можуть бути застосовані до підприємств, які ліквідовано без правонаступництва.

Відповідно до ч. 7 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» своєчасно не сплачені фінансові санкції та адміністративні штрафи стягуються із страхувальника в дохід Фонду в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Суб`єктом владних повноважень сума капіталізації платежів розрахована у відповідності до вимог законодавства.

Оскільки капіталізовані платежі відповідачем сплачені не були, тому вони підлягають стягненню з нього в судовому порядку.

Посилання відповідача на те, що він не має можливості підтвердити чи спростувати наявність трудових відносин з ОСОБА_1 є неприйнятними, оскільки факт трудових відносин підтверджений наявними у справі доказами, про існування яких відповідачу відомо.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача включити суми капіталізованих платежів до реєстру вимог кредиторів підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч.ч. 5 та 6 ст. 105 Цивільного кодексу України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Порядок припинення юридичної особи шляхом ліквідації юридичної особи встановлений ст. 111 Цивільного кодексу України.

Частиною 8 ст. 111 вказаного Кодексу визначено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до п. 9 ст. 111 вказаного Кодексу виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1205 Цивільного кодексу України у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується провадиться в порядку черговості, визначеної статтею 112 вказаного Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Кодексу у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 вказаного Кодексу у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року провадження у господарській справі № 925/1005/18 за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області до державного підприємства «Черкаський консервний комбінат» про зобов`язання підприємства включити кредиторські вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області по сплаті капіталізованих платежів в сумі 1 512 753,40 грн. до проміжного ліквідаційного балансу закрито.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що дані правовідносини, а саме, спори, пов`язані із стягненням з особи, що ліквідується, страхових платежів, капіталізованих на майбутні періоди, підлягають розгляду відповідно до правил Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд зазначив, що у даних правовідносинах Фонд є суб`єктом владних повноважень, який здійснює передбачені законодавством управлінські функції, спрямовані на забезпечення державних гарантій щодо обов`язку відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю застрахованих громадян, тож Фонд у цих правовідносинах не може виступати на рівних засадах з іншими учасниками.

Вказані висновки Верховного Суду відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на наведене та враховуючи положення ст. 111 Цивільного кодексу України, яка визначає порядок припинення юридичної особи шляхом ліквідації, решта позовних вимог підлягає задоволенню іншим шляхом, який відповідає наведеним вимогам законодавства і забезпечує ефективний захист прав, а саме шляхом зобов`язання відповідача включити кредиторські вимоги суб`єкта владних повноважень по сплаті капіталізованих платежів в спірній сумі до проміжного ліквідаційного балансу (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на наведене сплачена суб`єктом владних повноважень сума судового збору стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Саві» (85307, Донецька обл., м. Покровськ, м-н Шахтарський, 7а, ) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення капіталізованих платежів задовольнити.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Саві» включити кредиторські вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області по сплаті капіталізованих платежів в сумі 1 356 985,59 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Саві» на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області суму капіталізованих платежів у розмірі 1 356 985,59 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 30 вересня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда