Справа № 540/1750/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1750/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до стажу для перерахунку пенсії ОСОБА_1 період його роботи з 03.09.2007 по 12.09.2011 в міському комунальному підприємстві "Водоканал" () та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Олешківському сервісному центрі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 17.12.2018 року та отримує пенсію за віком. З метою отримання даних про страховий стаж, який враховувався при обчисленні пенсії, ОСОБА_1 , у грудні 2019 року, звернулася до Олешківського сервісного центру ГУ ПФУ у Херсонській області, де йому було надано довідку форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу». Після ознайомлення з наданими відомостями позивач дізнався, що при обчисленні пенсії йому до страхового стажу не було включено період його роботи в Міському комунальному підприємстві (МКП) «Водоканал» () з 03.09.2007 року по 12.09.2011 року. 23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням періодів роботи в зазначеному вище підприємстві. 12 лютого 2020 року позивач отримав від відповідача письмову відповідь на своє звернення (№325-282/Н-02/8-2100/20 від 10.02.2020), в якій повідомляється, що за період з 01.09.2007 по 31.12.2010 та за 2011 рік підприємством Міським комунальним підприємством (МКП) «Водоканал» надавалась звітність з нарахуванням фонду оплати праці за найманих працівників та страхових/єдиного внесків. В грудні 2012 року по підприємству порушено справу про банкрутство. Страхові внески по вищевказаному підприємству-банкруту за період до 01.01.2011 сплачено по червень 2010 року, по єдиному соціальному внеску за період після 01.01.2011 - по березень 2012 року. Також відповідач зазначив, що за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по обліковій картці позивача дійсно відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків за 2007-2020 роки та за період з 01.01.2011 по 13.09.2011. Встановлено, що в поданій звітності страхувальника МКП «Водоканал» відсутня інформація за період з вересня 2007 року по вересень 2001 року по позивачу як по застрахованій особі з кодом НОМЕР_1 , але наявні індивідуальні відомості по застрахованій особі ОСОБА_1 з ідентифікаційним кодом НОМЕР_2 . Також повідомлено, що страхувальника МКП «Водоканал» у грудні 2013 року було ліквідовано та виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань без правонаступника; відповідно до п.4 розділу IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду. У зв`язку із вказаним відповідач відмовив здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням періодів роботи в міському комунальному підприємстві «Водоканал». Позивач вважає відмову відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в міському комунальному підприємстві «Водоканал» протиправною, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.08.2020 представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов. Також в прохальній частині відзиву відповідач просить розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін

31.08.2020, ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №540/1750/20 у судовому засіданні з повідомленням сторін.

03.08.2020, представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує з наступних підстав. Так, відповідач зазначає, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 перебуває на обліку в Олешківському сервісному центрі ГУПФУ в Херсонській області з 17.12.2018 та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач звертає увагу, що відповідно до ст. 24 Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 зі змінами (далі Порядок №22-1)). Відповідно до вимог п.п.2 п.2.1 Порядку №22-1 документом про стаж, є довідка з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме за період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 (Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5) до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення. Іншого чинним законодавством не передбачено. Також, відповідач зазначає, що згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб про застраховану особу ОСОБА_1 код іпн НОМЕР_1 відомості про страховий стаж та нараховану заробітну плату за період за період 03.09.2007 по 12.09.2011 відсутні. За приписами трудової книжки у період з 03.09.2007 по 12.09.2011, позивач працював в міському комунальному підприємстві «Водоканал». Так, МКП «Водоканал» () перебувало на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області з 15.10.1996, за період з 01.09.2007 по 31.12.2010 та за 2011 рік підприємством надавалась звітність з нарахуванням фонду оплати праці за найманих працівників та страхових/єдиного внесків, проте в Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 код іпн НОМЕР_1 відомості про страховий стаж та нараховану заробітну плату по підприємству МКП «Водоканал» () відсутні. Таким чином враховуючи, що за даними Реєстру застрахованих осіб в обліковій картці позивача відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків за 2007-2010 роки та за період з 01.01.2011 по 13.09.2011, підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 03.09.2007 по 12.09.2011 в Міському комунальному підприємстві «Водоканал» () та здійснення перерахунку пенсії відсутні. Також відповідач звертає увагу на те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи. За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган ухвалює рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії. Рішення про відмову із зазначенням причини орган Пенсійного фонду приймає протягом 10 днів з дня прийняття заяви. Отже, відповідач просить врахувати, що Головним управлінням Фонду рішення щодо перерахунку пенсії позивача, згідно заяви від 23.01.2020 не приймало, оскільки відповідна заява позивачем не подавалась. Натомість подана у довільній формі заява позивача про перерахунок пенсії, свідчить про порушення позивачем вимог ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та порядку №22-1. Крім того, відповідач зазначає, що за даними Реєстру застрахованих осіб по обліковій картці позивача дійсно відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків за 2007-2010 роки та за період з 01.01.2011 по 13.09.2011. встановлено, що в поданій звітності страхувальника МКП «Водоканал» відсутня інформація за період з вересня 2007 року по вересень 2011 року по ОСОБА_1 , по застрахованій особі з кодом НОМЕР_1 . Але у вищезазначеному звіті наявні індивідуальні відомості по застрахованій особі ОСОБА_1 з ідентифікаційним кодом НОМЕР_2 , страхувальника МКП «Водоканал» у грудні 2013 року було ліквідовано та виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань без правонаступника. Відповідно до п.4 розділу ІV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (зі змінами), у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Отже, відсутні жодні підстави для здійснення перерахунку пенсії та зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи без внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Крім цього, відповідач зазначає, що навіть при наявності даних в Реєстрі застрахованих осіб про нараховану позивачу заробітну плату підприємством МКП «Водоканал» страховий стаж за період з червня 2010 року по 01.01.2011 зарахуванню не підлягає, оскільки за вказаний період страхові внески підприємством не сплачено. Таким чином, враховуючи відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу, інформації про страховий стаж та нараховану заробітну плату позивача за період з 03.09.2007 по 12.09.2011 в МКП «Водоканал» , відповідач вважає, що підстави для здійснення зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи та перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Олешківському сервісному центрі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 17.12.2018 року та отримує пенсію за віком.

У грудні 2019 року, ОСОБА_1 , звернувся до Олешківського сервісного центру ГУ ПФУ у Херсонській області, де йому було надано довідку форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу». Після ознайомлення з наданими відомостями позивач дізнався, що при обчисленні пенсії йому до страхового стажу не було включено період його роботи в Міському комунальному підприємстві (МКП) «Водоканал» () з 03.09.2007 року по 12.09.2011 року.

23 січня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням періодів роботи в зазначеному вище підприємстві.

12 лютого 2020 року позивач отримав від відповідача лист №325-282/Н-02/8-2100/20 від 10.02.2020, в якому повідомлялось, що враховуючи відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу, інформації про страховий стаж та нараховану заробітну плату позивача за період з 03.09.2007 по 12.09.2011 в МКП «Водоканал» , відповідач вважає, що підстави для здійснення зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи та перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Не погодившись із такою відповіддю, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років (стаття 2).

Питання призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058-ІУ).

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. № 162, яка діяла до 29.07.1993.

Відповідно до п. 2.5 цієї Інструкції у випадку встановлення неправильного або неточного запису про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагороди та заохочення та інше виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис.

З 29.07.1993 р. діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58.

Відповідно до п. 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають (п. 1.2 цієї Інструкції).

Пунктами 2.6, 2.9 Інструкції встановлено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та ін. мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Згідно із п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (п. 18 Порядку).

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що з 03.09.2007 року він був прийнятий на МКП «Водоканал» слюсарем АВР 4 розряду згідно наказу №142-к (запис №49, стор.14), і звільнений за згодою сторін 12.09.2011 року згідно наказу №164-к (запис №50, стор.14).

Згідно архівної довідки Олешківської райдержадміністрації від 27.12.2019 року №04-09/Н-339 у документах архівного фонду Міське комунальне підприємство (МКП) «Водоканал» м.Цюрупинськ Херсонської області у відомостях про видачу нарахування заробітної плати працівникам значиться ОСОБА_1 (слюсар АВР).

Як вбачається із зазначеної довідки, за період з вересня 2007 року по вересень 2011 року Міське комунальне підприємство «Водоканал» утримувало із заробітної плати ОСОБА_1 відрахування до пенсійного фонду.

Досліджена судом копія трудової книжки позивача, не містять виправлень, наявні печатки підприємств та установ, наявні підписи посадових осіб, наявна необхідна інформація про працівника, наявні відомості про роботу, відомості про прийняті документи - дати, номери тощо. Записи є зрозумілими та послідовними.

Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 ст.11 вказаного Закону передбачено, що громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності, підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню _

Згідно ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, відповідно до положень ст.106 вказаного Закону відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник та його посадові особи.

Згідно п.3 розділу IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 №10-1, відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що позивач як застрахована особа, не може нести відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, оскільки законом така відповідальність покладена на страхувальника. Також позивач не може нести відповідальність за недостовірність поданих до Реєстру застрахованих осіб відомостей, які вносяться на підставі світності, що подається страхувальниками.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ст.7 № 1058-ІV принципами загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до стажу для перерахунку пенсії ОСОБА_1 період його роботи з 03.09.2007 по 12.09.2011 в міському комунальному підприємстві "Водоканал" () та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020.

Суд зазначає те, що захист прав позивача, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії може відбуватись, виключно, внаслідок визнання відповідних рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними.

За відсутності протиправних рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відсутня одна з необхідних, визначених частиною 1 статті 5 КАС України умов, для судового захисту порушених прав позивача.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.11.2018р. у справі №806/3099/17.

Слід зважити на те, що для зобов`язання особи вчинити дію необхідна одночасна сукупність таких умов: існування у особи правомірного обов`язку вчинити конкретну дію та відмова її таку дію вчинити (активна поведінка) або невчинення цієї дії взагалі (пасивна поведінка).

Відповідач як орган Пенсійного фонду здійснює свою діяльність на підставі Конституції України та законів і інших нормативно-правових актів у галузі пенсійного забезпечення та державного пенсійного страхування громадян. Саме цими нормативно-правовими актами визначено підстави, процедуру та повноваження відповідача при призначенні та перерахунку пенсій, його права та обов`язки.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

За правилами п.1.7 Порядку №22-1 днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Згідно з п.4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Відповідно до п.4.3 Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту З пункту' 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Право особи на одержання (перерахунок) пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 Порядку № 22-1).

Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи. За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган ухвалює рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії. Рішення про відмову із зазначенням причини орган Пенсійного фонду приймає протягом 10 днів з дня прийняття заяви.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянуто заяву позивача щодо перерахунку пенсії та прийнято рішення оформлене листом від 10.02.2020 за №325-282/Н-02/8-2100/20, відповідно до якого позивачу, відмовлено у задоволенні його заяви.

Отже, управління ПФУ на підставі поданої ОСОБА_1 заяви, рішення щодо перерахунку пенсії не приймало.

Таким чином, прийняттю рішення органом Пенсійного фонду передує певна процедура розгляду поданої заявником заяви, спрямована на перевірку правильності оформлення поданих документів та їх достатності. Більше того, законодавством надано право уповноваженому органу вимагати, в тому числі, від заявника дооформлення поданих при зверненні документів та подання додаткових відомостей, необхідних для прийняття вмотивованого рішення.

Враховуючи зазначене, відповідно до статей 49 та 63 Закону № 2262-ХІІ підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання.

Проте, вказане рішення прийнято відповідачем без дотримання встановленої чинним законодавством процедури розгляду заяв та документів, які мають суттєве значення при призначенні чи відмові у призначенні пенсії. Отже, відповідачем було допущено суттєві порушення, які самі по собі нівелювали правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на перерахунок пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії", в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

У випадку прийняття судом рішення щодо зобов`язання органу Пенсійного фонду України перерахувати позивачу пенсію з 01.02.2020, яке по суті буде передувати розгляду останнім заяви ОСОБА_1 , суд порушить принцип розподілу влади та втрутиться у виключну компетенцію уповноваженого на прийняття такого рішення органу.

Разом з тим, у зв`язку з встановленням судом факту невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку закріплених Про загальнообов`язкове державне страхування» та Порядком №22-1, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, вбачається необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії та прийняти рішення з урахуванням матеріалів пенсійної справи позивача.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 20.12.2018 р. у справі № 132/3485/16-а, від 26.06.2018 р. у справі № 211/5254/16-а.

Приписами ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність допущеної бездіяльності та не прийняття рішення, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул.28 Армії, 6, ) щодо не прийняття за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 рішення відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул.28 Армії, 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про перерахунок пенсії та прийняти рішення відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005) судові витрати у сумі 420,40 (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 112010200