Справа № 140/13044/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/13044/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання дій протиправними щодо зменшення основного розміру пенсії з 77 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку в період з 01.01.2018 по час звернення із заявою про перерахунок пенсії, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії та провести виплату різниці (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років починаючи з 01.01.2018 по день винесення рішення у даній справі у розмірі 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення та здійснювати в подальшому виплату пенсії з урахуванням 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовим пенсіонером та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) у розмірі 77 відсотків від суми грошового забезпечення. Листом від 24.07.2020 №8377-10234/М-03/8-0300/20 відповідач повідомив позивача, що з 01.01.2018 його пенсію перераховано з урахуванням нового грошового забезпечення зменшивши її основний розмір з 77 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач вважає дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 у розмірі 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення протиправними, оскільки відсутні правові підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-XII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яка обчислювалася при її призначенні відповідно до наявної вислуги років, є незмінним.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що відповідно до чинної редакції статті 13 Закону №2262-XII (зі змінами, передбаченими Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII), законодавцем встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, ця зміна відноситься і до призначення всіх пенсій вперше з 01.05.2014, і до перерахунку пенсій, проведених після 01.05.2014 з підвищеного грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону №2262. Представник відповідача вказав, що Закон №1166 набрав чинності з 01.05.2014 та діє до теперішнього часу, тому норму Закону №1166 про зміну проценту на 70 відсотків при перерахунку пенсії з 01.01.2018 позивач вважає протиправною безпідставно. Зазначив, що зміна з 77 на 70 відсотків у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відбулася через зміну редакції частини другої статті 13 Закону №2262, з огляду на статтю 1-1 Закону №2262. Оскарження позивачем змін, впроваджених Законом №1166 у перерахунку з 01.01.2018, свідчить про неправильне розуміння позивачем принципу незворотності в часі Закону, який змінив розмір проценту в частині другій статті 13 Закону №2262, це підтверджує, що величина проценту, як і величина грошового забезпечення змінні у перерахунках пенсій з підвищеного грошового забезпечення.

Представник відповідача вважає, що ГУ ПФУ у Волинській області, як суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах щодо перерахунку пенсії позивачу застосувало чинну норму Закону - частину другу статті 13 Закону №2262, в редакції на час проведення перерахунку відповідно до Постанови №103 з розміром про не перевищення 70 відсотків перерахованої пенсії.

Також представник відповідача зазначив, що зміна проценту в статті 13 Закону №2262 законодавчо проводилась чотири рази, відповідно завжди у перерахунках з підвищеного грошового забезпечення застосовувався той розмір проценту, який діяв на час кожного відповідного перерахунку. Для перерахунку пенсії позивача була надана довідка від 23.03.2018, згідно із якої розмір грошового забезпечення становить 5 945,00 грн. по відповідній посаді, перерахунок був проведений розпорядженням ГУ ПФУ у Волинській області у розмірі 70 відсотків від суми грошового забезпечення 5 945,00 грн.

Крім того, вказав, що позивач пропустив встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шестимісячний строк звернення до суду, тому відповідно до статті 123 КАС України позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно із частиною другою статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За правилами частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною другою статті 262, частиною другою статті 263 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, при цьому пенсію за вислугу років йому було призначено з 01.01.2011 у розмірі 77 відсотків від суми грошового забезпечення, що підтверджується повідомленням про призначення пенсії (а.с.14).

Як встановлено судом, позивачу пенсія у розмірі 77 відсотків грошового забезпечення виплачувалася до здійснення її перерахунку з 01.01.2018, виходячи із розміру 70 відсотків грошового забезпечення.

15.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії у розмірі 77 відсотків від суми грошового забезпечення з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.03.2018 №11/8104 та здійснювати в подальшому виплату пенсії з урахуванням 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, однак ГУ ПФУ у Волинській області листом від 24.07.2020 №8377-10234/М-03/8-0300/20 повідомило позивача про те, що з 01.01.2018 його пенсію перераховано з урахуванням нового грошового забезпечення зменшивши її основний розмір з 77 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (а.с.18).

Не погоджуючись із такими діями уповноваженого органу, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Як вбачається із матеріалів справи, пенсію за вислугу років позивачу було призначено з 01.01.2011 у розмірі 77 відсотків від суми грошового забезпечення та з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії виходячи із розміру 70 відсотків від суми грошового забезпечення.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 відсотків, до категорії 2, - 95 відсотків.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18, які полягають у наступному.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій останні не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства. Зважаючи на те, що позивач набув право на пенсію у розмірі 77 відсотків від суми грошового забезпечення, відповідно до статті 22 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 77 до 70 відсотків грошового забезпечення під час її перерахунку.

Щодо строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, суд виходить із наступного.

За результатами судового розгляду даного спору установлено протиправність дій (рішень) пенсійного органу, що спричинило неотримання особою виплат пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час.

На переконання суду, строкове обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку із непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таких обставин, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №806/1952/18.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити виплату пенсії в подальшому у розмірі 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню та є передчасною, оскільки позивач просить зобов`язати відповідача до вчинення дій у майбутньому, що не відповідає завданню адміністративного судочинства, яке полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, а не у захисті можливого порушення такого права у майбутньому.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково шляхом прийняття рішення про визнання дій протиправними щодо зменшення основного розміру пенсії з 77 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку в період з 01.01.2018 по час звернення із заявою про перерахунок пенсії, зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплату різниці (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років починаючи з 01.01.2018 по день винесення рішення у даній справі у розмірі 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн., сплаченого за подання позову немайнового характеру квитанцією від 01.09.2020 №11 (а.с.9). Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Керуючись статтями 243 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 77 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку в період з 01 січня 2018 року по час звернення із заявою про перерахунок пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та провести виплату різниці (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2018 року по день винесення рішення у даній справі у розмірі 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук