Справа № 360/2355/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2355/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

представників

позивача Дядько Г.П. (самопредставництво),

відповідача Арнаутової А.Г. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 17 червня 2020 року надійшов позов Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (далі позивач, КП «Лисичанськтепломережа») до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Луганській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 червня 2020 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 266076,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на 177384,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 88692,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 червня 2020 року позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2020 року № , яке винесене на підставі акта від 18 травня 2020 року № 285/12-32-50-04/13401321 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість КП «Лисичансьтепломережа», податковий номер 13401321, за березень 2020 року.

Згідно з актом перевірки КП «Лисичансьтепломережа» порушило пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту і відповідно до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на 177384,00 грн. Таким чином, збільшується сума податку на додану вартість, яка за результатами декларації за березень 2020 року, підлягає сплаті платником податку до бюджету у сумі 177384,00 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивований тим, що податковий кредит за березень 2020 року підприємство сформувало на підставі податкових накладних: по контрагенту НАК «Нафтогаз України» по податковим накладним, своєчасно зареєстрованим в ЄРПН за жовтень 2013 року у розмірі 45970,78 грн та лютий 2014 у розмірі 51493,02 грн (з дати складення податкових накладних минуло понад 1005 календарних днів); по контрагенту ЛКСП «Лисичанськводоканал» у розмірі 79919,78 грн, у тому числі за листопад 2019 року у розмірі 7099,25грн, за грудень 2019 року у розмірі 55032,18 грн, за січень 2020 року у сумі 17788,35грн (податкові накладні не зареєстровані в ЄРПН).

Не погоджуючись з позицією податкового органу позивач зазначає, що КП «Лисичанськтепломережа» є підприємством теплової комунальної енергетики заснованим на майні територіальної громади м. Лисичанська та займається виробництвом, транспортуванням, постачанням теплової енергії для підприємств, бюджетних установ та організацій, населення міст Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля, а тому має право застосовувати касовий метод для цілей оподаткування.

Відповідач, зазначаючи про порушення позивачем положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, застосував їх без врахування пункту 44 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким визначено, що тимчасово, до 01 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (в тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії (...) визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Податкові накладні, на підставі яких КП «Лисичансьтепломережа» у податковій декларації за березень 2020 року, що відповідає податковому (звітному) періоду, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку за поставлений газ, сформувало податковий кредит, були зареєстровані в ЄРПН своєчасно, висновок ГУ ДПС у Луганській області порушення позивачем положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відповідає правильному застосуванню цієї норми.

Що стосується включення до податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним не зареєстрованим в ЄРПН по контрагенту ЛКСП «Лисичанськводоканал» у розмірі 79919,78 грн, позивач зазначає, що відповідно до пункту 187.10 статті 187 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є розрахунок, який виставляється платнику податку за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу. Наявності такого рахунку достатньо для надання платнику податків права нарахувати суми податку, що відносяться до податкового кредиту, без отримання податкової накладної. Оплата за отриманими рахунками здійснена у березні 2020 року.

З огляду на викладене, КП «Лисичансьтепломережа» вважає податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2020 року № таким, що суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 22 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (арк. спр. 56-57).

Від представника ГУ ДПС у Луганській області 09 липня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 62-66).

Податкові накладні НАК «Нафтогаз України» виписані та зареєстровані в ЄРПН у 2013-2014 роках.

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», зокрема, внесено зміни до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, згідно з якими, у разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної/розрахунку коригування. Зазначені норми набули чинності з 01 січня 2017 року.

З 03 грудня 2017 року, у зв`язку з прийняттям Закону України від 09 листопада 2017 року № 2198-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо стабілізації розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України», змінено період, протягом якого отримувач товарів/послуг має право віднесення суми ПДВ до податкового кредиту, з 365 календарних днів на 1095 календарних днів.

Таким чином, починаючи з 03 грудня 2017 року суми ПДВ, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних (складених як до зазначеної дати, так і після неї), можуть бути віднесені до складі податкового кредиту: - у разі своєчасної реєстрації в ЄРПН - протягом 1095 календарних днів з дати складання таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; - у разі несвоєчасної реєстрації в ЄРПН - протягом 1095 календарних днів з дати складання таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, але не раніше дати такої реєстрації.

Виходячи з вищевикладеного, платники, які застосовують касовий метод, повинні формувати податковий кредит із відображенням його у податковій звітності у порядку, визначеному пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України у редакції, чинній з 03 грудня 2017 року.

Таким чином, якщо будь-який платник податку (і який застосовує касовий метод, і який не застосовує касовий метод) не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Оскільки 1095 календарних днів з моменту складення НАК «Нафтогаз України» податкових накладних спливли у 2016-2017 роках, КП «Лисичансьтепломережа» втратило право на включення до податкового кредиту суми ПДВ на підставі таких податкових накладних.

Отже, Верховним Судом у рішенні від 23 січня 2020 року № 360/1805/19, на яке посилається позивач, невірно трактовано норми пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Що стосується сум ПДВ, включених позивачем до податкового кредиту за відсутності податкових накладних, представник відповідача зазначив, що при формуванні податкового кредиту на підставі рахунку, що виставляється платнику податку за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, дата формування податкового кредиту згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначається за датою складання такого рахунку або за датою списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату таких послуг («перша подія»).

Таким чином, оскільки КП «Лисичанськтепломережа» використовує касовий метод, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата списання коштів з банківського рахунка платника податку, а тому застосування положень пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України в даному випадку виключається.

Право на податковий кредит за «касовою» операцією у платника, який застосовує касовий метод податкового обліку, виникає на дату списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) такого платника, або на дату надання інших видів компенсації. При цьому зареєстрована в ЄРПН податкова накладна - обов`язковий документ, що таке право підтверджує.

Відповідач зауважує, що підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що з метою застосування терміну «постачання товарів» електрична та теплова енергія, газ, пара, вода, повітря охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром. Отже, вода використовується КП «Лисичанськтепломережа» як товар - матеріал для подальшої обробки, який піддається нагріванню і транспортуванню до користувачів вже у вигляді теплової енергії, а не послуга, як вказує позивач. Тому, позивач не мав підстав для включення сум ПДВ до складу податкового кредиту на підставі рахунку без отримання належним чином зареєстрованої податкової накладної.

Від представника КП «Лисичанськтепломережа» 14 липня 2020 року надійшла відповідь на відзив (арк. спр. 71).

Ухвалою від 30 липня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять календарних днів (арк. спр. 83).

Представник відповідача не скористалася правом подання заперечень.

Ухвалою від 08 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 90).

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд встановив таке.

Судом встановлено, що КП «Лисичанськтепломережа», код за , зареєстровано як юридичну особу 20.04.1991, 15.06.2005, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Тепла, буд. 17, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області (арк. спр. 80).

КП «Лисичанськтепломережа» 16 квітня 2020 року подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2020 року з додатками, в якій визначено загальну суму податкового кредиту 1928388,00 грн (арк. спр. 42-43).

Згідно з додатком 5 до податкової декларації з ПДВ за березень 2020 року до складу податкового кредиту позивачем включено суми податку на додану вартість, зокрема, в розмірі 79919,78 грн по операціях з ЛКСП «Лисичанськводоканал» та 97463,80 грн по операціях з НАК «Нафтогаз України». Декларантом відображено, що податковий кредит сформовано за касовим методом відповідно до пункту 187.10 статті 187 Податкового кодексу України (арк. спр. 87-89).

Судом встановлено, що між КП «Лисичанськтепломережа» (споживач) та ЛКСП «Лисичанськводоканал» (постачальник) 01 червня 2010 року укладено договір № 83 на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за умовами якого: постачальник зобов`язується постачати споживачу питну воду та очищувати стоки, а споживач своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1 Договору); кількість води, що подається постачальником та використовується споживачем, визначається за показаннями приладів обліку (пункт 5.1 Договору); зняття поточних розрахункових показань приладів обліку здійснюється не рідше одного разу на місяць з оформленням кількості наданої води двостороннім актом або груп-рахунком (пункт 5.3 Договору); при розрахунку за обсяги використаної води за умовами даного договору, споживач сплачує за надані послуги з водопостачання та водовідведення за діючим тарифом, встановленим згідно з чинним законодавством (пункт 6.1 Договору); споживач оплачує за надані послуги у наступному порядку авансовим платежем у розмірі 60 % від суми нарахувань за поточний місяць у строк до 15 числа поточного розрахункового місяця. Остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків чи інших платіжних документів у триденний строк після їх отримання (пункт 6.2 Договору) (арк. спр. 30-35).

На виконання умов зазначеного договору, на підставі наданих позивачу рахунків-фактур від 26 листопада 2019 року № 83/1119/1 (за період з 30.10.2019 по 26.11.2019), від 30 грудня 2019 року № 83/1219/1, від 29 січня 2020 року № 83/0120/1 (за період з 31.12.2019 по 29.01.2020) (арк. спр. 44, 46, 93), довідок споживання послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2019 по 30.11.2019, з 27.11.2019 по 30.12.2019, з 31.12.2019 по 29.01.2020 (арк. спр. 47, 48, 94), КП «Лисичанськтепломережа» у березні 2020 року здійснено оплату за отримані послуги з центрального постачання та водовідведення в загальній сумі 399598,89 грн, у тому числі ПДВ - 79919,78 грн, що підтверджено платіжними дорученнями від 06 березня 2020 року № 578 (оплата за рахунком від 26.11.2019 № 83/1119/1), № 579 (оплата за рахунком від 30.12.2019 № 83/1219/1), від 13 березня 2020 року № 595 (оплата за рахунком від 30.12.2019 № 82/1219/1), від 20 березня 2020 року № 629 (оплата за рахунком від 30.12.2019 № 83/1219/1), від 27 березня 2020 року № 657 (оплата за рахунком від 30.12.2019 № 83/1219/1), № 658 (оплата за рахунком від 29.01.2020 № 83/0120/1), від 31 березня 2020 року № 663 (оплата за рахунком від 29.01.2020 № 83/0120/1) (арк. спр. 11-17).

Також судом встановлено, що НАК «Нафтогаз України» за наслідками операцій з постачання та транспортування природного газу на користь КП «Лисичанськтепломережа» виписало податкову накладну від 21 жовтня 2013 року № 17624 на загальну суму 3468243,01 грн (у тому числі ПДВ 578040,50 грн), яка зареєстрована в ЄРПН своєчасно (документ доставлено до Міністерства доходів і зборів України 05 листопада 2013 року о 18:36:21), що підтверджується квитанцією від 12 травня 2014 року № 1 (арк. спр. 39-40).

НАК «Нафтогаз України» за наслідками операцій з постачання та транспортування природного газу на користь КП «Лисичанськтепломережа» також виписано податкові накладні від 28 лютого 2014 року № 6585 на загальну суму 3100461,73 грн (у тому числі ПДВ - 516743,62 грн) та від 28 лютого 2014 року № 6631 на загальну суму 485498,88 грн (у тому числі ПДВ - 80916,48 грн), які зареєстровані в ЄРПН своєчасно 15 березня 2014 року, що підтверджується витягом з кабінету платника про реєстрацію податкових накладних (арк. спр. 36-38).

З метою реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ між НАК «Нафтогаз України» (кредитор) та КП «Лисичанськтепломережа» (боржник) укладено договори від 19 грудня 2017 року № 122/1/1730-Р3, № 122/2/1730-РЗ, № 122/3/1730-РЗ, по яких боржником у березні 2020 року здійснено оплату за спожитий природний газ у загальному розмірі 487319,02 грн (у тому числі ПДВ - 97463,80 грн), що підтверджено платіжними дорученнями від 24 березня 2020 року № 643 (оплата за договором від 19.12.2017 № 122/1/1730-Р3), № 644 (оплата за договором від 19.12.2017 № 122/2/1730-Р3), № 645 (оплата за договором від 19.12.2017 № 122/3/1730-Р3) (арк. спр. 18-20).

Головним державним ревізором - інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Лисичансько управління ГУ ДПС у Луганській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість КП «Лисичанськтепломережа» за березень 2020 року, за результатами якої складно акт від 18 травня 2020 року № 285/12-32-50-04/13401321 (арк. спр. 8-9).

Як слідує з акта від 18 травня 2020 року № 285/12-32-50-04/13401321, дані камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за березень 2020 року КП «Лисичанськтепломережа» свідчать про порушення пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту і відповідно до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на 177384,00 грн, у тому числі по податковим накладним не зареєстрованим в ЄРПН у розмірі 79919,78 грн (по операціях з ЛКСП «Лисичанськводоканал»), по податковим накладним, своєчасно зареєстрованим в ЄРПН, по яких минуло понад 1095 календарних днів (по операціях з НАК «Нафтогаз України»). Таким чином, збільшується сума податку на додану вартість, яка за результатами декларації за березень 2020 року, підлягає сплаті платником податку до бюджету у сумі 177384,00 грн.

На підставі акта від 18 травня 2020 року № 285/12-32-50-04/13401321 ГУ ДПС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2020 року № , яким КП «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 266076,00 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням на 177384,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 88692,00 грн (арк. спр. 10).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Судом застосовуються норми Податкового кодексу України у редакції, що діяла на день подання податкової звітності з податку на додану вартість за березень 2020 року.

Згідно з підпунктом 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Пунктом 187.10 Податкового кодексу України визначено, що платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абзац 1).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац 3).

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування (абзац 4).

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод (абзац 5).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац 1).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац 2).

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (абзац 22).

Відповідно до підпункту «а» пункту 201.11 пункту 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» визначено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2022 року.

Судом встановлено, що КП «Лисичанськтепломережа» є правонаступником усіх прав та обов`язків Лисичанського спеціалізованого підприємства «Лисичанськтепломережа», яке було створено рішенням 12 сесії Лисичанської міської ради 21 скликання від 24 січня 1992 року і зареєстроване рішенням Лисичанської міської ради від 20 квітня 1992 року № 124 на базі відособленої частини комунальної власності з метою виробництва, транспортування, постачання і реалізації теплової енергії для задоволення потреб населення та інших споживачів.

Предметом діяльності КП «Лисичанськтепломережа», зокрема, є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що підтверджується статутом КП «Лисичанськтепломережа», затвердженого наказом управління власності Лисичанської міської ради від 02 жовтня 2019 року № 164.

Відповідно, позивач, як постачальник теплової енергії, визначає дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом, згідно з яким датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку.

Таким чином, якщо платник податку згідно з нормами Податкового кодексу України формує податковий кредит за касовим методом, сума податку на додану вартість, зазначена в податковій накладній, виписаній постачальником товару (послуги), включається ним до складу податкового кредиту того податкового (звітного) періоду, в якому відбулася оплата товару (послуги) (надання інших видів компенсації вартості поставлених товарів (послуг).

З матеріалів справи, судом встановлено, що позивачем із дотриманням вище вказаних вимог Податкового кодексу України, суми ПДВ по господарських операціях з НАК «Нафтогаз України» та ЛКСП «Лисичанськводоканал» віднесені до складу податкового кредиту у періоді, коли відбулася оплата за отримані від цих постачальників товари/послуги березень 2020 року.

Твердження відповідача, що КП «Лисичанськтепломережа» включено до складу податкового кредиту за березень 2020 року по контрагенту НАК «Нафтогаз України» суму ПДВ у розмірі 97463,80 грн безпідставно, оскільки з дати складання НАК «Нафтогаз України» минуло понад 1095 календарних днів та позивач таке право втратив згідно з положеннями абзацу 5 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, суд відхиляє як безпідставні.

Так, податковим органом залишено поза увагою положення пункту 44 підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким визначено право платників податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл теплової енергії, визначати дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом, тобто, від дати оплати вартості отриманих товарів/послуг.

Суд вважає, що норми абзаців четвертого, п`ятого пункту 198.6 статті 198 та норми пункту 44 підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України мають окремі об`єкти регулювання і не конкурують одна з одною.

Так, аналіз цих правових норм дає підстави для висновку, що податковим (звітним) періодом, в якому у платника податку, який відповідно до норм Податкового кодексу України веде податковий облік за касовим методом, виникає право на податковий кредит, є період, в якому здійснюється оплата за товар (послугу) (або інші види компенсації їх вартості). Сума ПДВ, яка включається до податкового кредиту, повинна бути підтверджена податковою накладною, зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо податкова накладна зареєстрована своєчасно (відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України), а оплату за товар (послугу) здійснено у межах 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної, право на податковий кредит виникає в податковому (звітному) періоді оплати і діє до закінчення 1095 календарних днів; якщо ж оплату здійснено після 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної - право на податковий кредит виникає в податковому (звітному) періоді, в якому здійснена оплата, а продовження строку не діє.

У разі коли податкова накладна зареєстрована з порушенням строку реєстрації право на податковий кредит виникає: а) оплата здійснена до реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - в період реєстрації податкової накладної і діє до закінчення 1095 календарних днів з дня складення податкової накладної; б) оплата здійснена після реєстрації податкової накладної - в період оплати і діє до закінчення 1095 календарних днів з дня складення податкової накладної; в) оплата здійснена після реєстрації податкової накладної і після закінчення 1095 календарних днів - в період оплати, а продовження строку не діє.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 200/8622/19-а.

Як вже вищевказано, судом встановлено, що податковий кредит за березень 2020 року сформовано позивачем на підставі своєчасно зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних НАК «Нафтогаз України», оплата за отриманий товар (послуги) здійснена після 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних у березні 2020 року, а тому КП «Лисичанськтепломережа» правомірно сформувало податковий кредит в податковому (звітному) періоді, в якому здійснена оплата, - в декларації з ПДВ за березень 2020 року.

Що стосується тверджень відповідача щодо безпідставного включення КП «Лисичанськтепломережа» до податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 79919,78 грн без реєстрації постачальником товарів/послуг ЛКСП «Лисичанськводоканал» податкових накладних в ЄРПН, суд зазначає таке.

Пунктом 201.11 Податкового кодексу України визначені випадки для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, зокрема, оплата за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку. У такому випадку підставою для нарахування податку є рахунок, який виставляється платнику податку за отримані послуги.

Відповідно, наявності рахунку, виставленого платнику податку за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, достатньо для надання права платнику податку для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної.

З вищеописаних доказів судом встановлено, що КП «Лисичанськтепломережа» включено до податкового кредиту за березень 2020 року суму ПДВ, сплачену останнім у березні 2020 року за отримані на підстав договору від 01 червня 2010 року № 83 послуги з водопостачання та водовідведення, на підставі виставлених ЛКСП «Лисичанськводоканал» рахунків-фактур, сформованих за показниками приладів обліку лічильників.

Твердження представника відповідача, що використання касового методу унеможливлює застосування положень пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України відхиляються судом як безпідставні, оскільки такий висновок здійснений контролюючим органом через хибне тлумачення вищевикладених норм Податкового кодексу України.

На думку суду, визначення податкових зобов`язань та нарахування сум податку для включення до податкового кредиту за касовим методом жодним чином не впливає та змінює визначені пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України випадки, коли підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту, є не податкова накладна, а інший документ бухгалтерського обліку, зокрема рахунок, який виставляється платнику податку за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, оскільки норми Податкового кодексу України, якими врегульовано вказані питання, мають різні об`єкти регулювання і не конкурують одна з одною.

Твердження відповідача, що підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що з метою застосування терміну «постачання товарів» електрична та теплова енергія, газ, пара, вода, повітря охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром, тому вода використовується позивачем як товар матеріал для подальшої обробки, який піддається нагріванню і транспортуванню до користувачів вже у вигляді теплової енергії, жодним чином не спростовують встановлених судом обставин, що за умовами договору від 01 червня 2010 року № 83, укладеного між ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа», позивач придбаває не товар, а послугу з централізованого водопостачання та водовідведення, оплата за яку здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків та залежить від обсягу її надання, який визначається за показниками приладів обліку. Відповідно, твердження відповідача, що положення пункту 201.11 статті 201 у даному випадку є незастосовними, судом відхиляються як безпідставні.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно включив до податкового кредиту за березень 2020 року суми ПДВ в розмірі 79919,78 грн по операціях з ЛКСП «Лисичанськводоканал» та 97463,80 грн по операціях з НАК «Нафтогаз України», тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 19 березня 2020 року № не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, дотримання яких перевіряє суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з цим позовом сплачено судовий збір у сумі 3991,14 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 17 червня 2020 року № 907 (арк. спр. 7).

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Луганській області судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (місцезнаходження: 93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Тепла, будинок 17, код за ) до Головного управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: 93401, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72, код за ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 05 червня 2020 року № , яким Комунальному підприємству «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 266076,00 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням на 177384,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 88692,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3991,14 грн (три тисячі дев`ятсот дев`яносто одна гривня 14 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01 жовтня 2020 року.

Суддя К.О. Пляшкова