Справа № 460/1450/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2020 року м. Рівне №460/1450/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рожко З.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Лавренчук Т.В.,

відповідача: представник Шеремета В.О., Година О.М.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕХЗ Технології» (далі позивач), звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № 1, № 1, № 1 від 20.02.2020р. в повному обсязі, № від 20.02.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 6694,91грн за основним зобов`язанням, на 5021,18грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 845,20грн пені, № від 20.02.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 457,51грн за основним зобов`язанням, 283,16грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), 57,75грн пені. Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення суперечать приписам частини другої статті 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов`язок по сплаті грошових зобов`язань. Позивач посилається на безпідставність висновків відповідача про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами ТОВ «Атрей-Трейд», ТОВ «Беркана-Торг», ТОВ «Ностромо-Транс», ТОВ «Караванліс», ТОВ «ІСС-Торг», ТОВ «Спік-ЛТД», ТОВ «Флоран ЛТД», ТОВ-фірма «Екомедтех», ПП «Західзерно», ТОВ «Ізола», ТОВ «Сіріус-Трейд», ТОВ «Рокленз», ТОВ «Віндзем», ТОВ "Алфер", ТОВ «БІЛІН» та ТОВ «Санберс», адже за господарськими операціями товар був поставлений, розрахунки проведено, господарські операції відображені в первинних документах бухгалтерського та податкового обліку, відбулись реально і спричинили зміни у стані та структурі активів учасників таких операцій, товар використано в межах господарської діяльності платника податків. В частині ж здійсненого податковим органом донарахування податкових зобов`язань позивачу у зв`язку із понесеними витратами за договором оренди транспортного засобу від 02.01.2019р., укладеним з фізичною особою ОСОБА_1 , який не був нотаріально посвідчений, то позивач зазначає, що під час перевірки недолік договору було усунено тим, що 23.01.2020 року позивач та вказана фізична особа звернулися до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу за здійсненням нотаріального посвідчення між ними договору оренди транспортного засобу фольксваген гольф державний № НОМЕР_1 , при цьому керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони встановили, що умови такого договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, тобто починаючи з 02.01.2019 року. У зв`язку із вказаним, позивач стверджує, що витрати, понесені на сплату орендної плати, витрати на утримання автомобіля, а також ПММ використані для роботи такого автомобіля є такими, що використані у господарській діяльності товариства, у зв`язку із чим здійснені донарахування податковим органом є протиправними. Просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому останній заперечує проти позовних вимог. Такі заперечення обґрунтовані тим, що за результатами проведеної перевірки податковим органом встановлено, що господарські операції між позивачем та його контрагентами, зазначеним у акті перевірки, не мали реального характеру, а лише відображені формально у документах бухгалтерського обліку. Висновки податкового органу базуються на тому, що: вказані підприємства є фігурантами кримінальних проваджень, самі контрагенти не мали можливості здійснювати поставку товару за договорами, оскільки щодо них відсутні відомості про наявність основних засобів (техніки, приміщень, тощо); відсутні необхідні для цього трудові ресурси; звітності не подавалися; номенклатура отриманих товарів свідчить про відсутність надходжень ТМЦ - плитки АТМ; щодо контрагентів наявна інформація про їх фігурування у кримінальних провадженнях; неможливо простежити ланцюг придбання товару, підтвердити факт придбання та подальшої реалізації в адресу контрагентів-покупців платником податків ТМЦ, та взагалі підтвердити реальність здійснення господарських операцій. Що ж до господарських відносин позивача з оренди транспортного засобу за договором б/н від 02.01.2019р., то такий договір не був посвідчений нотаріально, при цьому відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, при цьому відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин як і правочин, який визнано судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, а відповідно такий правочин не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Таким чином, витрати та ПДВ, пов`язані з обслуговуванням, придбанням та списанням бензину на експлуатацію транспортного засобу за охоплений перевіркою період є безпідставно сформованими, а тому донарахування податкових зобов`язань є правомірним. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій наводить аргументи на підтвердження своїх доводів, тотожні змісту позову.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.

Позовна заява надійшла до суду 02.03.2020.

06.03.2020 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху (а. с. 78-79 т. 9).

24.03.2020 від позивача надійшла заява щодо усунення недоліків позову (а. с. 82-83 т. 9).

27.03.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а. с. 88-90 т. 9).

Ухвалою суду від 29.04.2020 підготовче засідання відкладено на 13.05.2020.

Ухвалою суду від 13.05.2020 підготовче засідання відкладено на 03.06.2020.

03.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позов.

Ухвалою суду від 03.06.2020 підготовче засідання відкладено на 15.06.2020.

15.06.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив та заява про виклик свідків.

15.06.2020 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання у справі відкладено на 05.08.2020.

04.08.2020 від позивача повторно надійшла заява про виклик свідків.

05.08.2020 від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

Ухвалою суду від 05.08.2020 заяву позивача про виклик свідків задоволено.

Ухвалою суду від 05.08.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 02.09.2020.

02.09.2020 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати розгляд справи відкладений до 23.09.2020.

14.09.2020 від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача, заперечили проти позовних вимог, та просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін по суті спору, свідків, дослідивши письмові та електронні докази, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" () зареєстровано як юридична особа з 02.09.2013 (номер запису: 0011111, що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області. Види діяльності за КВЕД: 26.11 Виробництво електронних компонентів (основний); 27.33 Виробництво електромонтажних пристроїв; 27.90 Виробництво іншого електричного устаткування; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Відповідно до наказу від 26.12.2019 № 1006 та направлень від 11.01.2020 № 74/17-00-05-01, № 75/17-00-05-01, № 76/17-00-05-01, посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології", за результатами якої складено Акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології", з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р." від 31.01.2020 № 182/17-00-05-01/38895125 (далі - Акт перевірки).

Платником податків надано письмові заперечення від 13.02.2020 на Акт перевірки, за результатами розгляду яких податковим органом надано відповідь та повідомлено, що аргументи, викладені у запереченні, не спростовують висновків акту перевірки, при цьому висновки, викладені в акті перевірки від 31.01.2020 № 182/17-00-05-01/38895125 викладено в новій редакції.

На підставі Акта перевірки податковим органом сформовані податкові повідомлення-рішення від 20.02.2020:

- № 1 форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 4343526грн за основним платежем та 1085882грн штрафних санкцій, всього 5 429 408,00грн;

- № 1 форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1597083грн. за основним платежем та 798542грн. штрафних санкцій, всього 2 395 625,00грн;

- № 1 форма "Н", яким застосовано штраф в сумі 2542,00грн. за платежем податок на додану вартість за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних;

- № форма "Д", яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 457,51грн. за основним зобов`язанням та 2233,29грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), 57,75грн. за пенею, всього 2748,55грн;

- № форма "Д", яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 6694,91грн. за основним зобов`язанням, на 28422,76грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), 845,20грн. за пенею, всього 35962,87грн.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень - ППР № 1 та ППР № 1, суд зазначає враховує наступне.

Актом перевірки встановлено порушення платником податків п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 5 П(с)БО 11 "Зобов`язання", п. 5 П(с)БО 15 "Дохід", п. 1.3. ст. 1, п. 2.4. ст. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування на загальну суму 24 130 700грн, в т.ч. за рахунок заниження інших операційних доходів на 24 128 000грн та завищення інших операційних витрат на суму 2 700грн, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 4 343 526грн, в т.ч. за 2016 рік 1 668 240грн, за 2018 рік 1 596 960грн, за 1 кв. 2019р. - 300 402грн, І півріччя 2019р. 1 078 164грн (2-й кв.777 762грн), за 9 місяців 2019р. 1 078 326грн (3 кв. 2019 162грн), а також порушення п. 185.1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 198.5, п. 201.10 ст. 201 розділ ІІІ ПК України, а саме завищення податкового кредиту на 1 592 000грн, заниження податкового зобов`язання на 5083грн, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість всього у сумі 1 597 083грн.

Як встановлено судом з Акту перевірки, висновки контролюючого органу про порушення позивачем вказаних приписів податкового законодавства ґрунтуються на тому, що відносини ТОВ "ЕХЗ Технології" з рядом контрагентів, які мали місце в періоді, охопленому перевіркою, мають характер нереальних, такі контрагенти поставку товару не здійснювали. З урахуванням доводів та аргументів сторін, при вирішенні даного спору підлягали до перевірки фактичні обставини щодо здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами ТОВ "Атрей-Трейд", ТОВ "Беркана-Торг", ТОВ "Ностромо-Транс", ТОВ "Караванліс", ТОВ "ІСС-Торг", ТОВ "Спік-ЛТД", ТОВ "Флоран ЛТД", ТОВ-фірма "Екомедтех", ПП "Західзерно", ТОВ "Ізола", ТОВ "Сіріус-Трейд", ТОВ "Рокленз", ТОВ "Віндзем", ТОВ "Алфер", ТОВ "БІЛІН" та ТОВ "Санберс".

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон України № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону України № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України № 996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За правилами п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Перевіряючи правомірність формування позивачем спірного податкового кредиту та відповідність даних податкового обліку позивача даним його бухгалтерського обліку, в розрізі наведених вище норм чинного законодавства, суд встановив та врахував такі фактичні обставини справи.

По взаємовідносинах з ТОВ "Атрей-Трейд" (), судом встановлено наступне.

04.05.2018між ТОВ "Атрей-Трейд" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 04/05-1 (далі - Договір № 04/05-1від 04.05.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна з графітопластикового матеріалу АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 04/05-1 від 04.05.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 04/05-1 від 04.05.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 45 від 08.05.2018, № 119 від 28.09.2018, № 120 від 23.10.2018, № 121 від 26.10.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №04/05-1 від 04.05.2018: від постачальника (продавця) - ОСОБА_2 , від покупця - директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні № 2 від 08.05.2018, № 8 від 28.09.2018, № 22 від 23.10.2018, № 23 від 26.10.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 05.04.2018р., при цьому ТОВ "Атрей-Трейд" зареєстровано платником ПДВ з 01.03.2018 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість. З матеріалів справи вбачається, що можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 04/05-1 від 04.05.2018. Суду надано ТТН № Р045 від 08.05.2018, № Р119 від 28.09.2018, № Р120 від 23.10.2018, № Р121 від 26.10.2018 із зазначенням: автомобіль ВАЗ 21011, держ.номер НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Атрей-Трейд"; замовник - ТОВ "Атрей-Трейд"; вантажовідправник - ТОВ "Атрей-Трейд"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження - місто Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с.Городок, вул.Барона Штейнгеля, 3а, здав ОСОБА_2 ; прийняв водій ОСОБА_2 ; здав водій ОСОБА_2 ; прийняв ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН - 476 штук; усього на суму з ПДВ 1142400грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Посилання відповідача на те, що автомобіля ВАЗ 21011 із держ.номером НОМЕР_2 не існує, оскільки відсутня державна реєстрація цього автомобіля із таким державним номером, є неприйнятним, оскільки позивач не несе відповідальності за доставку товару його контрагентом. Водночас, в судове засідання позивачем надані фотографії цього автомобіля, який був зафіксований камерою відео спостереження на об`єкті позивача.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в Акті перевірки (з 52 по 56 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.97 ТОВ "Атрей-Трейд" субрах. 631 за січень 2019-вересень 2019 та "Журналом операцій по рахунку 2.97 ТОВ "Атрей-Трейд" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Атрей-Трейд" на загальну суму з ПДВ 1 142 400грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор. 54 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

По взаємовідносинах з ТОВ "Беркана-Торг" (), судом встановлено наступне.

10.09.2018 між ТОВ "Беркана-Торг" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 10/09-1 (далі іменується - Договір №10/09-1 від 10.09.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 10/09-1 від 10.09.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 10/09-1 від 10.09.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 2 від 24.09.2018 та № 6 від 09.10.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 04/05-1 від 04.05.2018: від постачальника (продавця) - ОСОБА_2 , від покупця - директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставки вказаного вище товару - оформлено податкові накладні № 1 від 24.09.2018 та № 1 від 09.10.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 18.07.2018р. ТОВ "Беркана-Торг" зареєстровано платником ПДВ з 01.06.2018 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в Акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 10/09-1 від 10.09.2018. Суду надано ТТН № Р4 від 24.09.2018 та № Р6 від 09.10.2018 із зазначенням: автомобіль ВАЗ 21011, держ.номер НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Беркана-Торг"; замовник - ТОВ "Беркана-Торг"; вантажовідправник - ТОВ "Беркана-Торг"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження - місто Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 3а, здав ОСОБА_2 ; прийняв водій ОСОБА_2 ; здав водій ОСОБА_2 ; прийняв ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН - 304 штуки; усього на суму з ПДВ 729600грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 49 по 52 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.108. ТОВ "Беркана-Торг" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.108 ТОВ "Беркана-Торг" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Беркана-Торг" на загальну суму з ПДВ 729600грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор. 50 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

По взаємовідносинах з ТОВ "Ностромо-Транс" (), судом встановлено наступне.

02.10.2018 між ТОВ "Ностромо-Транс" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №24-09/18 (далі іменується - Договір №24-09/18 від 02.10.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 24-09/18 від 02.10.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 24-09/18 від 02.10.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 146 від 25.09.2018, № 147 від 04.10.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 24-09/18 від 02.10.2018: від постачальника (продавця) ОСОБА_4 , від покупця - директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні № 11 від 25.09.2018 та № 1 від 04.10.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 27.03.2018р. ТОВ "Ностромо-Транс" зареєстровано платником ПДВ з 01.03.2018 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 24-09/18 від 02.10.2018. Суду надано ТТН № Р146 від 25.09.2018 та № Р147 від 04.10.2018 із зазначенням: автомобіль Volkswagen Passat НОМЕР_3 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Ностромо-Транс"; замовник - ТОВ "ЕХЗ Технології"; вантажовідправник - ТОВ "Ностромо-Транс"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження - місто Рівне; пункт розвантаження с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, здав ОСОБА_4 ; прийняв водій ОСОБА_4 ; здав водій ОСОБА_4 ; прийняв ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН - 250 штук; усього на суму з ПДВ 600000грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 45 по 49 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.109. ТОВ "Ностромо-Транс" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.109 ТОВ "Ностромо-Транс" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Ностромо-Транс" на загальну суму з ПДВ 600000грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор. 47 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Свідок ОСОБА_4 - директор ТОВ "Ностромо-Транс" пояснила, що таке товариство дійсно продало ТОВ "ЕХЗ Технології" 250 штук плитки АТМ-1, доставку якої на місце призначення вона здійснювала самостійно на автомобілі.

По взаємовідносинах з ТОВ "Караванліс" (), судом встановлено наступне.

03.05.2018 між ТОВ "Караванліс" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 03/05 (далі іменується - Договір № 03/05 від 03.05.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна з графітопластикового матеріалу АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 03/05 від 03.05.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 03/05 від 03.05.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 14 від 04.05.2018, № 15 від 07.05.2018, № 17 від 08.05.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 03/05 від 03.05.2018: від постачальника (продавця) директор, від покупця головним інженером ОСОБА_5 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні № 1 від 04.05.2018, № 2 від 07.05.2018, № 3 від 08.05.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 15.01.2018р. ТОВ "Караванліс" зареєстровано платником ПДВ з 01.10.2016 року, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх попередніх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 03/05 від 03.05.2018. Суду надано ТТН № 028 від 04.05.2018, № 031 від 07.05.2018, № 032 від 08.05.2018 із зазначенням: автомобіль Opel Combo НОМЕР_4 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Караванліс"; замовник - ТОВ "Караванліс"; вантажовідправник - ТОВ "Караванліс"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження - місто Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, здав директор ОСОБА_6 ; прийняв водій ОСОБА_6 ; здав водій ОСОБА_6 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН - 249 штук; усього на суму з ПДВ 597600грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Посилання відповідача на те, що автомобіля Opel Combo НОМЕР_4 не існує, оскільки відсутня державна реєстрація цього автомобіля із таким державним номером, є неприйнятним, оскільки позивач не несе відповідальності за державну реєстрацію автомобілів своїми контрагентами та доставку ними товарів. Водночас, в судове засідання позивачем надані фотографії цього автомобіля, який був зафіксований камерою відео спостереження на об`єкті позивача.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 42 по 45 сторінки акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.98. ТОВ "Караванліс" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.98 ТОВ "Караванліс" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Караванліс" на загальну суму з ПДВ 597600грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор. 43 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Свідок ОСОБА_6 - директор ТОВ "Караванліс" пояснив, що таке товариство дійсно мало договірні відносини з поставки плитки АТМ-1 для ТОВ "ЕХЗ Технології". Таку плитку воно придбало у ТОВ-фірма "Екомедтех", яке в свою чергу придбало її у 2014 році в Росії. Доставку такого товару на адресу знаходження виробництва ТОВ "ЕХЗ Технології" здійснював самостійно на автомобілі, а також підтвердив, що всі документи підписував особисто.

По взаємовідносинах з ТОВ "ІСС-Торг" (), судом встановлено наступне.

02.10.2018 між ТОВ "ІСС-Торг" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 0012/10 (далі іменується - Договір №0012/10 від 02.10.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 0012/10 від 02.10.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 0012/10 від 02.10.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 1 від 02.10.2018, № 2 від 04.10.2018, № 3 від 08.10.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 0012/10 від 02.10.2018: від постачальника (продавця) ОСОБА_7 , від покупця директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставки вказаного вище товару - оформлено податкові накладні № 1 від 02.10.2018, № 2 від 04.10.2018, № 3 від 08.10.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 08.06.2018р. ТОВ "ІСС-Торг" зареєстровано платником ПДВ з 01.06.2018 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 0012/10 від 02.10.2018. Суду надано ТТН № 016 від 02.10.2018, № 018 від 04.10.2018, № 021 від 08.10.2018 із зазначенням: автомобіль Audi 100 НОМЕР_5 ; автомобільний перевізник - ТОВ "ІСС-Торг"; замовник - ТОВ "ІСС-Торг"; вантажовідправник - ТОВ "ІСС-Торг"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження - місто Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, здав ОСОБА_7 ; прийняв водій ОСОБА_8 ; здав водій ОСОБА_8 , прийняв - ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН - 249 штук; усього на суму з ПДВ 597600грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 38 по 42 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.112 ТОВ "ІСС-Торг" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.112 ТОВ "ІСС-Торг" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "ІСС-Торг" на загальну суму з ПДВ 597600грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор. 40 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

По взаємовідносинах з ТОВ "Спік-ЛТД" (), судом встановлено наступне.

01.10.2018 між ТОВ "Спік-ЛТД" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 15 (далі іменується - Договір № 15 від 01.10.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна АТМ-1 (1000х125х10).

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 15 від 01.10.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору №15 від 01.10.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 25 від 03.10.2018, № 26 від 05.10.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 15 від 01.10.2018: від постачальника (продавця) ОСОБА_9 , від покупця директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставки вказаного вище товару - оформлено податкові накладні № 1 від 03.10.2018, № 2 від 05.10.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 18.06.2018р. ТОВ "Спік-ЛТД" зареєстровано платником ПДВ з 01.06.2018 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 15 від 01.10.2018. Суду надано ТТН № С-031 від 03.10.2018, № С-035 від 05.10.2018 із зазначенням: автомобіль ВАЗ 21011 держ.номер НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Спік-ЛТД"; замовник - ТОВ "Спік-ЛТД"; вантажовідправник - ТОВ "Спік-ЛТД"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження Рівненська обл., м. Рівне; пункт розвантаження Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, здав ОСОБА_9 ; прийняв водій ОСОБА_9 ; здав водій ОСОБА_9 , прийняв - ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 171 штука; усього на суму з ПДВ 410400грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 35 по 38 сторінки акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.113 ТОВ "Спік-ЛТД" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.113 ТОВ "Спік-ЛТД" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Спік-ЛТД" на загальну суму з ПДВ 410400грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено відповідачем на стор. 36 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Свідок ОСОБА_9 - директор ТОВ "Спік-ЛТД"пояснив, що АТМ-1 він продавав та самостійно привозив для ТОВ "ЕХЗ Технології" автомобілем ВАЗ. Пояснив, що придбавав такий товар за допомогою мережі Інтернет і потім здійснював подальший її продаж, в тому числі і для ТОВ "ЕХЗ Технології". На питання щодо ведення ТОВ "Спік-ЛТД" бухгалтерського та податкового обліку пояснив, що цими питаннями займається його бухгалтер. Підтвердив, що документи підписував він особисто.

По взаємовідносинах з ТОВ "Флоран ЛТД" (), судом встановлено наступне.

29.10.2018 між ТОВ "Флоран ЛТД" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №29-10-1 (далі іменується - Договір №29-10-1 від 29.10.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна АТМ-1 (1000х125х10).

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 29-10-1 від 29.10.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору №29-10-1 від 29.10.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткову накладну № 27 від 30.10.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10) в кількості 112 штук. Видаткова накладна підписана представниками сторін Договору № 29-10-1 від 29.10.2018: від постачальника (продавця) ОСОБА_9 , від покупця директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставки вказаного вище товару - оформлено податкову накладну № 2 від 30.10.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період, в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних, в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 23.06.2018р. ТОВ "Флоран ЛТД" зареєстровано платником ПДВ з 01.06.2018 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 29-10-1 від 29.10.2018. Суду надано ТТН № Ф-018 від 30.10.2018 із зазначенням: автомобіль ВАЗ 21011 держ.номер НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Флоран ЛТД"; замовник - ТОВ "Флоран ЛТД"; вантажовідправник - ТОВ "Флоран ЛТД"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження Рівненська обл., м. Рівне; пункт розвантаження Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, здав ОСОБА_9 ; прийняв водій ОСОБА_9 ; здав водій ОСОБА_9 . Загальна кількість товару доставлена по такій ТТН 112 штук; усього на суму з ПДВ 268800грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 32 по 35 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.111 ТОВ "Флоран ЛТД" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.113 ТОВ "Флоран ЛТД" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Флоран ЛТД" на загальну суму з ПДВ 268800грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор. 33 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

По взаємовідносинах з ПП "Західзерно" (), судом встановлено наступне.

02.05.2018 між ПП "Західзерно" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 11 (далі іменується - Договір № 11 від 02.05.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 11 від 02.05.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 11 від 02.05.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 0018 від 07.05.2018, № 0013 від 02.05.2018, № 0014 від 02.05.2018, № 0012 від 02.05.2018, № 0015 від 03.05.2018, № 0105 від 23.08.2018, № 0108 від 30.08.2018, № 0110 від 31.08.2018, № 0138 від 30.10.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 11 від 02.05.2018, від постачальника (продавця) ОСОБА_8 , від покупця директор ОСОБА_3 та головний інженер ОСОБА_5 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Поставка вказаного вище товару оформлена податковими накладними № 2 від 02.05.2018, № 3 від 03.05.2018, № 5 від 02.05.2018, № 6 від 02.05.2018, № 7 від 07.05.2018, № 1 від 23.08.2018, № 2 від 30.08.2018, № 3 від 31.08.2018, № 6 від 30.10.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 14.05.2018р., а ПП "Західзерно" зареєстровано платником ПДВ з 01.02.2018 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість з 04.08.2011 року, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася. Крім того, інформація з ЄРПН за 2018 рік містить відомості про придбання ПП "Західзерно" плитки футеровочної графітопластикової АТМ-1 (1000х125х10) в кількості 335 штук (податкова накладна №5 від 21.08.2018р.), а отже, такий товар міг бути поставлений позивачу у серпні та жовтні 2018 року.

Суду надано ТТН № 02-05-1 від 02.05.2018, № 03-05-1 від 03.05.2018, № 23-08-1 від 23.08.2018, № 30-08-1 від 30.08.2018, № 31-08-1 від 31.08.2018, № 30-10-1 від 30.10.2018 із зазначенням у них: автомобіль Мерседес Віто НОМЕР_6 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Західзерно"; замовник - ТОВ "Західзерно"; вантажовідправник - ТОВ "Західзерно"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження м. Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, водій - ОСОБА_8 , здав ОСОБА_8 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 707 штук; усього на суму з ПДВ 1696800грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 67 по 71 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.99 ПП "Західзерно" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, «Журналом операцій по рахунку 2.99 ПП "Західзерно" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19 підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ПП "Західзерно" на загальну суму з ПДВ 1696800грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено відповідачем на стор. 69 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Свідок ОСОБА_8 - директор ПП "Західзерно" пояснив, що термоплитку АТМ-1 він продавав та самостійно привозив ТОВ "ЕХЗ Технології". Розрахунки за проданий товар були проведені в повному обсязі. На питання щодо ведення ПП "Західзерно" бухгалтерського та податкового обліку дав суперечливі свідчення.

По взаємовідносинах з ТОВ "Ізола" (), судом встановлено наступне.

02.04.2018 між ТОВ "Ізола" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 02/04/18 (далі іменується - Договір № 02/04/18 від 02.04.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 02/04/18 від 02.04.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 02/04/18 від 02.04.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 000066 від 30.08.2018, № 000065 від 29.08.2018, № 000055 від 22.08.2018, № 000054 від 22.08.2018, № 000028 від 02.05.2018, № 000018 від 03.04.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 02/04/18 від 02.04.2018, від постачальника (продавця) ОСОБА_10 , від покупця директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Поставки вказаного вище товару оформлені податковими накладними № 1 від 03.04.2018, № 1 від 02.05.2018, № 1 від 22.08.2018, № 2 від 22.08.2018, № 10 від 29.08.2018, № 11 від 30.08.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 10.01.2018р. ТОВ "Ізола" зареєстровано платником ПДВ з 01.04.2017 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 02/04/18 від 02.04.2018. Суду надано ТТН № 022 від 30.08.2018, № 021 від 29.08.2018, № 016 від 22.08.2018, № 015 від 22.08.2018, № 009 від 02.05.2018, № 005 від 03.04.2018 із зазначенням у них: автомобіль Audi 100 НОМЕР_5 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Ізола"; замовник - ТОВ "Ізола"; вантажовідправник - ТОВ "Ізола"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження м. Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, водій - ОСОБА_10 , здав ОСОБА_10 , прийняв - ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 746 штук; усього на суму з ПДВ 1790400грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 63 по 67 сторінки акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.93 ТОВ "Ізола" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.93 ТОВ "Ізола" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Ізола" на загальну суму з ПДВ 1790400грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

По взаємовідносинах з ТОВ "Сіріус-Трейд" (), судом встановлено наступне.

02.04.2018 між ТОВ "Сіріус-Трейд" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 02/04-1 (далі іменується - Договір № 02/04-1 від 02.04.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 02/04-1 від 02.04.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 02/04-1 від 02.04.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 1 від 03.04.2018, № 4 від 02.05.2018, № 5 від 03.05.2018, № 6 від 29.08.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 02/04-1 від 02.04.2018, від постачальника (продавця) директор, від покупця директор ОСОБА_3 та головний інженер ОСОБА_5 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставок вказаного вище товару оформлено податкові накладні № 1 від 03.04.2018, № 2 від 03.05.2018, № 1 від 02.05.2018, № 5 від 29.08.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, а у витягу з ЄРПН наявна інформація за період з 02.04.2018р., а ТОВ "Сіріус-Трейд" зареєстровано платником ПДВ з 01.03.2018 року, а до вказаної дати було без статусу платника податку на додану вартість, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у всіх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 02/04-1 від 02.04.2018. Суду надано ТТН № Р1 від 03.04.2018, № Р8 від 02.05.2018, № Р9 від 03.05.2018, № Р6 від 29.08.2018 із зазначенням у них: автомобіль ВАЗ 21011 держ. номер НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Сіріус-Трейд"; замовник - ТОВ "Сіріус-Трейд"; вантажовідправник - ТОВ "Сіріус-Трейд"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження м. Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, водій ОСОБА_2 , здав директор ОСОБА_2 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 398 штук; усього на суму з ПДВ 955200грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 59 по 62 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.96 ТОВ "Сіріус-Трейд" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.96 ТОВ "Сіріус-Трейд" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Сіріус-Трейд" на загальну суму з ПДВ 955200грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено відповідачем на стор.61 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

По взаємовідносинах з ТОВ "БІЛІН" (), судом встановлено наступне.

02.04.2018 між ТОВ "БІЛІН" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 02/04/18 (далі іменується - Договір № 02/04/18 від 02.04.2018), предметом якого являлася поставка товару - плитка АТМ-1.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 02/04/18 від 02.04.2018, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 02/04/18 від 02.04.2018).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 00185 від 03.04.2018, № 00187 від 04.04.2018, № 00201 від 03.05.2018, № 00202 від 04.05.2018, № 00207 від 07.05.2018, № 00288 від 11.09.2018, № 00289 від 12.09.2018, № 00290 від 13.09.2018 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 02/04/18 від 02.04.2018, від постачальника (продавця) директор ОСОБА_10 , від покупця директор ОСОБА_3 та головний інженер ОСОБА_5 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставок вказаного вище товару - оформлено податкові накладні № 1 від 03.04.2018, № 2 від 04.04.2018, № 1 від 03.05.2018, № 2 від 04.05.2018, № 3 від 07.05.2018, № 5 від 11.09.2018, № 3 від 12.09.2018, № 4 від 13.09.2018.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність джерела походження товару, реалізованого для ТОВ "ЕХЗ Технології". При цьому, про досліджуваний період в продовж якого проводився аналіз Єдиного реєстру податкових накладних складає в акті перевірки вказано 2018 рік, в той час як ТОВ "БІЛІН" зареєстровано платником ПДВ з 01.04.2017 року, при цьому можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у попередніх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалася.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 02/04/18 від 02.04.2018. Суду надано ТТН № 001 від 03.04.2018, № 002 від 04.04.2018, № 003 від 03.05.2018, № 004 від 04.05.2018, № 005 від 07.05.2018, № 010 від 11.09.2018, № 011 від 12.09.2018, № 012 від 13.09.2018 із зазначенням у них: автомобіль Audi 100, держ. номер НОМЕР_5 ; автомобільний перевізник - ТОВ "БІЛІН"; замовник - ТОВ "БІЛІН"; вантажовідправник - ТОВ "БІЛІН"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження м. Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, водій ОСОБА_10 , здав ОСОБА_10 , прийняв ОСОБА_5 та директор ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 691 штука; усього на суму з ПДВ 1658400грн. 00 коп.; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 28 по 32 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.94 ТОВ "БІЛІН" субрахунок 631 Постачальники за січень 2018-вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.94 ТОВ "БІЛІН" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.18-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "БІЛІН" на загальну суму з ПДВ 1658400грн. 00 коп. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем у Акті перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Крім того, як встановлено судом, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року у справі № 460/2183/19, що набрало законної сили, встановлено факт здійснення господарських операцій між ТОВ "БІЛІН" та ТОВ "ЕХЗ Технології" на підставі Договору купівлі-продажу № 02/04/18 від 02.04.2018, а також отримання і оприбуткування придбаної плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 за видатковими накладними від 03.04.2018 № 00185, від 04.04.2018 № 00187, від 03.05.2018 № 00201, від 04.05.2018 № 00202, від 07.05.2018 № 00207, відображення таких господарських операцій в податковому обліку з подальшим використанням в господарській діяльності. Зазначені обставини в силу вимог ч. 4 ст.78 КАС України не потребують доказування.

По взаємовідносинах з ТОВ "Рокленз" (), судом встановлено наступне.

03.03.2019 між ТОВ "Рокленз" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 01/03/19-1 (далі іменується - Договір № 01/03/19-1 від 03.03.2019), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (100х125х10).

Відповідно до пункту 4.1 Договору №01/03/19-1 від 03.03.2019, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 01/03/19-1 від 03.03.2019).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 22 від 04.03.2019, № 24 від 04.03.2019, № 25 від 04.03.2019, № 26 від 04.03.2019, № 27 від 05.03.2019, № 28 від 05.03.2019, № 30 від 05.03.2019, № 31 від 05.03.2019 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 01/03/19-1 від 03.03.2019, від постачальника (продавця) директор ОСОБА_11 , від покупця директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Поставки вказаного вище товару оформлені податковими накладними № 22 від 04.03.2019, № 24 від 04.03.2019, № 25 від 04.03.2019, № 26 від 04.03.2019, № 27 від 05.03.2019, № 28 від 05.03.2019, № 30 від 05.03.2019, № 31 від 05.03.2019.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 01/03/19-1 від 03.03.2019. Суду надано ТТН № 04/03-1 від 04.03.2019, № 05/03-1 від 05.03.2019 із зазначенням у них: автомобіль Мерседес Віто, держ. номер НОМЕР_6 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Рокленз"; замовник - ТОВ "Рокленз"; вантажовідправник - ТОВ "Рокленз"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження м. Київ; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, водій ОСОБА_8 , здав ОСОБА_11 , прийняв ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 834 штуки; усього на суму з ПДВ 2001600грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 7 по 9 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.119 ТОВ "Рокленз" субрахунок 631 Постачальники за січень 2019 - вересень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.119 ТОВ "Рокленз" рах.631 Постачальники» за період 01.01.19-30.09.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Рокленз" на загальну суму з ПДВ 2001600грн. Оплата за договором проведена шляхом укладення договору № 15-07-19 від 15.07.2019 про відступлення права вимоги та проведена платіжними дорученнями № 1611 від 27.04.2020, № 1616 від 28.04.2020, № 1619 від 28.04.2020, № 1621 від 29.04.2020, № 1636 від 30.04.2020, № 1642 від 04.05.2020, № 1643 від 04.05.2020, № 1644 від 04.05.2020, № 1645 від 04.05.2020, № 1651 від 05.05.2020, № 1655 від 05.05.2020, № 1652 від 05.05.2020, № 1653 від 05.05.2020, № 1654 від 05.05.2020, № 1655 від 05.05.2020.

Як вбачається із акту перевірки та доданих до відзиву документів, реалізовані ТОВ "Рокленз" для ТОВ "ЕХЗ Технології" товарно-матеріальні цінності, згідно до перелічених видаткових накладних, були попередньо придбані ТОВ "Рокленз" у ТОВ "Притол", ТОВ "Привас", ТОВ "Порлам", ТОВ "Скрабл", при цьому податковим органом констатовано, що всього за березень 2019 року для ТОВ "Рокленз" було здійснено постачання плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 від 44 суб`єктів підприємницької діяльності, які не мали імпорту.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

По взаємовідносинах з ТОВ "Санберс" (), судом встановлено наступне.

06.05.2019 між ТОВ "Санберс" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 06/05/19-002 (далі іменується - Договір № 06/05/19-002 від 06.05.2019), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (100х125х10).

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 06/05/19-002 від 06.05.2019, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 06/05/19-002 від 06.05.2019).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 118 від 07.05.2019, № 119 від 07.05.2019, № 120 від 07.05.2019, № 121 від 07.05.2019, № 122 від 07.05.2019 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 06/05/19-002 від 06.05.2019, від постачальника (продавця) директор ОСОБА_12 , від покупця директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставок вказаного вище товару оформлено податкові накладні № 158 від 07.05.2019, № 159 від 07.05.2019, № 161 від 07.05.2019, № 163 від 07.05.2019, № 164 від 07.05.2019.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 06/05/19-002 від 06.05.2019. Суду надано ТТН № 23 від 07.05.2019, № 24 від 07.05.2019 із зазначенням у них: автомобіль Мерседес Віто держ. номер НОМЕР_6 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Санберс"; замовник - ТОВ "Санберс"; вантажовідправник - ТОВ "Санберс"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження м. Київ; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, водій ОСОБА_13 , здав директор ОСОБА_12 , прийняв ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 1240 штук; усього на суму з ПДВ 2 976 000грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 9 по 10 сторінки акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.124 ТОВ "Санберс" субрахунок 631 Постачальники за січень 2019-вересень 2019, «Журналом операцій по рахунку 2.124 ТОВ "Санберс" рах.631 Постачальники» за період 01.01.19-30.09.19» підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Санберс" на загальну суму з ПДВ 2 976 000грн. Оплата за договором проведена шляхом укладення договору № 01-08-19 від 01.08.2019 про відступлення права вимоги та проведена платіжними дорученнями № 1612 від 27.04.2020, № 1615 від 28.04.2020, № 1618 від 28.04.2020, № 1622 від 29.04.2020, № 1624 від 29.04.2020, № 1635 від 30.04.2020, № 1638 від 30.04.2020, № 1640 від 04.05.2020, № 1646 від 04.05.2020, № 1647 від 04.05.2020, № 1648 від 04.05.2020, № 1649 від 04.05.2020, № 1656 від 05.05.2020, № 1657 від 05.05.2020, № 1658 від 05.05.2020, № 1659 від 05.05.2020, № 1660 від 05.05.2020.

Як вбачається із акту перевірки та доданих до відзиву документів, реалізовані ТОВ "Санберс" для ТОВ "ЕХЗ Технології" товарно-матеріальні цінності, згідно до перелічених видаткових накладних, були попередньо придбані ТОВ "Санберс" у ТОВ "Керрінг Спектр", яке придбало такі товарно-матеріальні цінності у ТОВ "ТуліцаСтайл", яке в свою чергу придбало у ТОВ "Агроцентр Україна".

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

По взаємовідносинах з ТОВ "Віндзем" (), судом встановлено наступне.

06.06.2019 між ТОВ "Віндзем" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 06-06-19 (далі іменується - Договір № 06-06-19 від 06.06.2019), предметом якого являлася поставка товару - плитка футеровочна з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (100х125х10).

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 06-06-19 від 06.06.2019, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору № 06-06-19 від 06.06.2019).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № 00145 від 10.06.2019, № 00146 від 10.06.2019, № 00147 від 10.06.2019, № 00148 від 10.06.2019 на поставку товару - плитки футеровочної з графітопластикового матеріалу АТМ-1 (1000х125х10). Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 06-06-19 від 06.06.2019, від постачальника (продавця) директор ОСОБА_14 , від покупця директор ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Поставки вказаного вище товару оформлено податковими накладними № 11 від 10.06.2019, № 12 від 10.06.2019, № 13 від 10.06.2019, № 14 від 10.06.2019.

Судом встановлено, що умовами договору обумовлено те, що поставка ТМЦ здійснюється продавцем у вказане покупцем місце, що також визначено пунктом 4.3. Договору № 06-06-19 від 06.06.2019. Суду надано ТТН № 00041 від 10.06.2019, № 00042 від 10.06.2019 із зазначенням у них: автомобіль Мерседес Віто НОМЕР_6 ; автомобільний перевізник - ТОВ "Віндзем"; замовник - ТОВ "Віндзем"; вантажовідправник - ТОВ "Віндзем"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження м. Київ; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, водій ОСОБА_13 , здав директор ОСОБА_14 , прийняв ОСОБА_3 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 920 штук; усього на суму з ПДВ 2 208 000грн; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 10 по 12 сторінки Акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.125 ТОВ "Віндзем" субрахунок 631 Постачальники за січень 2019-жовтень 2019, "Журналом операцій по рахунку 2.125 ТОВ "Віндзем" рах.631 Постачальники» за період 01.01.19-30.10.19" підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Віндзем" на загальну суму з ПДВ 2 208 000грн. Оплата за договором проведена шляхом укладення договору № 02-10-19 від 02.10.2019 про відступлення права вимоги та проведена платіжними дорученнями № 1613 від 27.04.2020, № 1614 від 28.04.2020, № 1617 від 28.04.2020, № 1623 від 29.04.2020, № 1634 від 30.04.2020, № 1637 від 30.04.2020, № 1639 від 04.05.2020, № 1641 від 04.05.2020, № 1661 від 05.05.2020.

Як вбачається із акту перевірки та доданих до відзиву документів, реалізовані ТОВ "Віндзем" для ТОВ "ЕХЗ Технології" товарно-матеріальні цінності, згідно до перелічених видаткових накладних, були попередньо придбані ТОВ "Віндзем" у ТОВ "Семвін ЛТД".

Всі вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної перевірки та описані в Акті перевірки. Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. В ході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не надходило.

Наявність у позивача обумовлених товарно-матеріальних цінностей та їх подальше використання уйого власній господарській діяльності контролюючим органом в акті перевірки не заперечувалася. Факт такого використання вбачається також і з матеріалів справи, зокрема, із договорів, специфікацій, первинних та податкових документів по господарським операціям поставки позивачем анодних заземлювачів для ТОВ "Елмет", ТОВ "ЕлетроПлюс-ІФ", ТОВ "Альянсенерго", ПАТ "Укртрансгаз" БМФ "Укргазпромбуд", ПАТ "Київгаз", а також Оборотно-сальдовими відомостями по субрахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями за січень 2016-грудень 2016", по субрахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями за січень 2017-грудень 2017", по субрахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями за січень 2018-грудень 2018", по субрахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями за січень 2019-вересень 2019", Журналами операцій по субрахунку 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями за аналогічні періоди, а також виписками по банківських рахунках за відповідні періоди 2016-2019 років.

Крім того, оцінюючи інші надані відповідачем доводи на підтвердження нереальності господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, суд зважує на таке.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у своїх постановах: від 26.06.2018 у справі № 826/548/17, від 23.07.2019 у справі № 2а/0370/307/11, від 30.08.2019 у справі № 804/17176/14, від 21.01.2020 у справі № 814/2335/14, від 05.02.2020 у справі № 823/1519/16, від 20.02.2020 у справі № 802/1255/17-а висловлює правову позицію, що у ході дослідження господарських операцій необхідно звертати увагу саме на: реальність здійснення оподатковуваних операцій, які повинні мати ділову мету та економічну вигоду; документальне підтвердження здійснення господарських операцій первинними документами, які супроводжують операції певного виду; наявність у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявність розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Вказуючи на відсутність відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів у постачальників позивача, відповідач в Акті перевірки покликається на відомості інформаційної системи ДФС України "Податковий блок" про те, що такими платниками податків не подавались повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма № 20-ОПП). Інші джерела інформації під час проведення документальної перевірки контролюючим органом опрацьовані не були. Неподання означеної інформації контрагентом позивача до податкового органу за місцем податкового обліку вказує на порушення платником податків податкової дисципліни, однак не може беззаперечно підтверджувати фактичної відсутності власних або орендованих основних засобів.

Суд зауважує, що неможливість встановлення (виявлення) у контрагентів позивача основних засобів виробництва, виробничих приміщень, жодним чином не може свідчити про відсутність господарської діяльності з боку таких контрагентів, адже такі засоби можуть бути залучені контрагентами в тому числі на умовах оренди, позички, тощо. Зазначені відомості можуть бути перевірені відповідачем виключно лише в межах перевірки або зустрічної звірки таких контрагентів. Однак, як вбачається із акту перевірки та матеріалів справи, таким правом контролюючих орган не скористався, та не представив будь-яких доказів, які б містили в собі результати таких перевірок чи звірок.

При цьому надана відповідачем до відзиву інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів - контрагентів позивача, свідчить про відсутність у відповідних реєстрах відомостей про право власності, інші речові права. Однак у такій інформації містяться відомості про дату її формування, а саме 11.02.2020 року та про особу, якою її сформовано головний державний ревізор-інспектор Калько Тамара Леонтіївна. Зазначене ставить під сумнів можливість використання контролюючим органом такої інформації під час перевірки, оскільки вказана посадова особа не входила до переліку осіб, уповноважених направленнями на проведення перевірки позивача, а сама перевірка відповідно до відомостей вказаних у п.2.1. Акту перевірки була завершена 24.01.2020 року, тобто до моменту формування Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Крім того, суд зазначає, що надана відповідачем інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відображає інформацію з відомостями з відповідних реєстрів станом на дату запиту, тобто 11.02.2020, в той час як обставини, які мають значення для даної справи стосуються періоду з 01.01.2016 по 30.09.2019, що вказує на те, що такі відомості можуть відрізнятися від тих, які були у таких реєстрах у попередніх періодах.

Матеріали перевірки не містять і контролюючим органом не було надано суду інформації про результати проведення планових, позапланових перевірок контрагентів позивача або зустрічних звірок. При цьому суд зазначає, що дії контролюючого органу, які не мали наслідком оформлення акту зустрічної звірки контрагентів позивача не створюють будь-яких правових наслідків, адже проведення зустрічної звірки може розглядатися як юридичний факт, який впливає на законні інтереси платника податків виключно у випадку коли дані, отримані за результатами проведення зустрічних звірок, можуть бути використані контролюючим органом як інформація про можливі порушення платником податків вимог податкового законодавства. Відповідна обставина, у свою чергу, згідно з пп.78.1.1 пп.78.1 ст.78 ПК України, є підставою для призначення податкової перевірки. Висновки, викладені у наданих відповідачем листах з узагальненням податкової інформації є відображенням опрацювання податкової інформації, яка зберігається в інформаційних системах контролюючого органу (ІТС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН), підсистема 2.19 АС «Аудит» тощо), але такі листи не відповідають критерію юридичної значимості, адже під час їх складення будь-які первинні документи платників податків не використовувались та не аналізувались. Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постановах від 04.09.2020 у справі № 804/7153/15, від 10.07.2020 у справі № 814/832/15, від 16.06.2020 у справі № 806/1545/16.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що однією з підстав сумніву щодо здійснення господарських операцій, є те, що ТТН містили неточності або ж не містять певних реквізитів, зокрема, щодо місця відвантаження товару (зазначено лише місто), адже правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат та податкового кредиту платника податків, при цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Така правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом у постановах від 11.09.2018 у справі № 804/4787/16, від 03.09.2019 у справі № 810/3436/15, від 14.07.2020 у справі № 804/12781/14, від 29.05.2020 у справі № 826/19922/15.

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує реальність господарських операцій є саме податкові накладні, складені платником податків та підтвердження придбання товару (робіт, послуг) (постанова Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 803/1576/16).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в Україні діє презумпція невинуватості.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тобто, навіть за умови визнання винуватою певної фізичної чи юридичної особи у вчинені злочину, з огляду на презумпцію невинуватості та індивідуальний характер юридичної відповідальності не призводить автоматично до встановлення фактів незаконності формування податкового кредиту з ПДВ та витрат товариства, які впливають на розмір податку на прибуток підприємств.

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини:рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява № 803/02) у справі "Інтерсплав проти України" «п. 38 у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку»; рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява №3991/03) "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) «… компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності»;рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 (заява №6689/03) у справі "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії" «п. 23 у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника».

Верховний Суд неодноразово вказував, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про відсутність укладених трудових договорів між контрагентом та фактичним виконавцем робіт/ послуг, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку (постанови Верховного Суду від 21.12.2018у справі № 805/2030/16-а, від 21.12.2018 у справі № 826/5774/17, від 20.12.2018 у справі № 826/9632/16, від 20.12.2018 у справі № 826/20081/16, від 20.12.2018 у справі № 815/4992/16).

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту/витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу (Постанова Верховного Суду від 09.03.2019 у справі № 810/302/15).

Матеріалами справи підтверджуються факти перерахування позивачем грошових коштів своїм контрагентам, при цьому ні посадові особи податкового органу, а ні інші контролюючі чи правоохоронні органи не встановили економічну доцільність укладення позивачем із його контрагентами "безтоварних правочинів", не проведено також визначення подальшого руху перерахованих позивачем коштів, оскільки без фактичного повернення таких коштів особі, яка їх перерахувала, втрачається будь-яке економічне підґрунтя укладення "безтоварних правочинів". Оскільки, у разі якщо кошти для покупця товару не повертаються, то в будь-якому разі покупець несе відповідні витрати, та не має жодного зиску від укладення правочину, а ніж той який пов`язаний із безпосереднім придбанням необхідного йому товару за договором.

На думку суду, відносини між учасниками ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, доказів обізнаності ТОВ "ЕХЗ Технології" або його посадових осіб з порядком діяльності його контрагентів та наявністю у них будь-яких порушень податкового або бухгалтерського обліку відповідачем суду не надано і судом не було здобуто. Відтак, суд відхиляє доводи податкового органу щодо наявності ознак фіктивності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, адже доводи податкового органу щодо наявності податкової інформації про "фіктивність" контрагентів є неприйнятними оскільки склад податкового правопорушення не може доводитися податковою інформацією, яка має виключно інформаційне навантаження вільного розсуду податкового органу (припущень), та не заснована на аналізі первинних та інших документів (Постанова Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 0870/4806/12).

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 ст.4 ПК України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Відповідач вказує на те, що контрагенти позивача є фігурантами досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0002653, № 0004299, № 0000101, № 0000059 та № 0000024, що на його думку є свідченням сумнівності таких контрагентів, яка мала бути врахована позивачем при укладенні відповідних договорів. Щодо цього, суд зазначає, що твердження податкового органу не підтверджені наявністю обвинувальних вироків за такими фактами (факт заволодіння коштами державного бюджету (ст. 191 КК України), фіктивного підприємництва (ст. 205 КК України, до її декриміналізації), ухилення від сплати податків (ст. 212 КК України)). Відповідно суд зазначає, що на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, а також станом на час розгляду даної справи, вироки щодо посадових осіб позивача або його контрагентів відсутні, а доводи податкового органу не підтверджені наявністю обвинувальних вироків. Доказів, які б засвідчували те, що посадові особи контрагентів позивача заперечують факт реального здійснення господарських операцій з поставки товарів для позивача відповідачем не надано і судом не здобуто.

Міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 808/3837/16).

До винесення вироку в рамках кримінального провадження ухвали слідчого про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатися належним доказом. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили (постанови Верховного суду від 16.01.2018 у справі № 2а-7075/12/2670, від 26.06.2018 у справі № 808/2360/17, від 20.03.2019 у справі № 826/7946/14).

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що ТОВ "ЕХЗ Технології" не може нести юридичну відповідальність у вигляді зменшення сум податково кредиту за недотримання його контрагентами норм Податкового кодексу України.

Відтак, ТОВ "ЕХЗ Технології" мало законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих від ТОВ "Атрей-Трейд", ТОВ "Беркана-Торг", ТОВ "Ностромо-Транс", ТОВ "Караванліс", ТОВ "ІСС-Торг", ТОВ "Спік-ЛТД", ТОВ "Флоран ЛТД", ТОВ-фірма "Екомедтех", ПП "Західзерно", ТОВ "Ізола", ТОВ "Сіріус-Трейд", ТОВ "Рокленз", ТОВ "Віндзем", ТОВ "БІЛІН" та ТОВ "Санберс" податкових накладних та правомірно включив їх до складу податкового кредиту за відповідні періоди.

З приводу посилання на сторінках 56-59 Акту перевірки щодо наявності між ТОВ "ЕХЗ Технології" та ТОВ "Алфер" () договірних відносин, то таку інформацію суд оцінює критично з огляду на наступне.

Позивач категорично заперечив наявність у нього таких взаємовідносин, на підтвердження чого було надано бухгалтерську довідку з якої слідує, що за період господарської діяльності 2016, 2017, 2018 та 2019 років, ТОВ "ЕХЗ Технології" не мало жодних договірних чи будь-яких інших господарських відносин з ТОВ "Алфер" та не придбавало у такого товариства ні плитки АТМ-1, ні будь-яких інших товарно-матеріальних цінностей.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про факт укладення між такими суб`єктами господарювання будь-яких договорів, а вказана у Акті перевірки інформація є суперечливою, адже на сторінці 56 Акту перевірки податковим органом зазначено про те, що йому було представлено договір № 04/05-1 від 04.05.2018, в той час як в таблиці, розміщеній на цій же сторінці вказано інші реквізити договору (№ 05-11/1 від 05.11.2018).

Відповідачем не було надано і судом не було здобуто жодного доказу укладення ТОВ "ЕХЗ Технології" та ТОВ "Алфер" будь-якого із таких договорів.

Щодо наявних в матеріалах справи копій податкової накладної № 1 від 05.11.2018 та квитанції від 21.11.2018 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, з якої слідує те, що реєстрація такої податкової накладної зупинена, то суд зазначає, що такі документи складаються в односторонньому порядку (особами, які вказані як їх підписанти), тобто відсутні правові підстави стверджувати, що ТОВ "ЕХЗ Технології" приймало участь або було обізнане із складенням таких документів іншим суб`єктом господарювання та податковим органом, при цьому їх складання не є однозначним свідченням наявності договірних відносин або придбання покупцем товару. Відповідачем не було надано і судом не було здобуто доказів наявності відображення у бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "ЕХЗ Технології" господарської операції з ТОВ "Алфер".

Позаяк, за умови не надання суб`єктом владних повноважень належних і допустимих доказів відображення у бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "ЕХЗ Технології" господарської операції з ТОВ "Алфер" та за наявності заперечень зі сторони позивача щодо наявності у нього будь-яких договірних відносин з вказаним товариством, то суд приходить до висновку про недоведеність у даній справі факту наявності договірних відносин між ТОВ "ЕХЗ Технології" та ТОВ "Алфер".

Таким чином, суд прийшов до переконання, що висновки податкового органу про заниження податку на додану вартість в розмірі 1592000грн, є безпідставними, а отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 1 від 20.02.2020 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1592000грн основного платежу та 796000грн штрафних (фінансових) санкцій є протиправним та підлягає до скасування в цій частині.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток, суд зазначає, що на це вплинули господарські відносини позивача з вищевказаними суб`єктами господарювання та з ТОВ-фірма "Екомедтех", а також господарські відносини позивача з оренди транспортного засобу за договором б/н від 02.01.2019р.

За приписами п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (абз. 1 п. 44.2 ст. 44 ПК України).

Статтею 1 Закону України № 996-XIV встановлено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Частиною 1 статті 9 Закону України № 996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

За правилами пункту 135.1 статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Як слідує з вищевказаного, суд дійшов висновку, що факти здійснення господарських операцій між ТОВ "ЕХЗ Технології" та ТОВ "Атрей-Трейд", ТОВ "Беркана-Торг", ТОВ "Ностромо-Транс", ТОВ "Караванліс", ТОВ "ІСС-Торг", ТОВ "Спік-ЛТД", ТОВ "Флоран ЛТД", ПП "Західзерно", ТОВ "Ізола", ТОВ "Сіріус-Трейд", ТОВ "Рокленз", ТОВ "Віндзем", ТОВ "БІЛІН", ТОВ "Санберс" повністю підтверджені первинними документами, оприбуткуванням ТМЦ в бухгалтерському обліку, відображенням господарських операцій в податковому обліку з подальшим використанням в господарській діяльності.

Що ж до господарських операцій між ТОВ "ЕХЗ Технології" та ТОВ-фірма "Екомедтех"(), то суд зазначає, що 25.01.2016 між ТОВ-фірма "Екомедтех" (Продавець) та ТОВ "ЕХЗ Технології" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 25/01 (далі іменується - Договір № 25/01 від 25.01.2016), предметом якого являлася поставка товару - плитка АТМ-1. Відповідно до пункту 4.1 Договору № 25/01 від 25.01.2016, приймання-передача товару по кількості і якості здійснюється представниками обох сторін після оформлення накладної. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент поставки товару згідно накладної (пункт 4.2. Договору №25/01 від 25.01.2016).

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні № РН-11671 від 08.11.2016, № РН-11658 від 04.10.2016, № РН-11644 від 26.09.2016, № РН-11643 від 19.09.2016, № РН-11622 від 31.08.2016, № РН-11603 від 28.07.2016, № РН-11597 від 14.07.2016, № РН-11596 від 08.07.2016, № РН-11583 від 06.07.2016, № РН-11580 від 30.06.2016, № РН-11571 від 20.06.2016, № РН-11568 від 17.06.2016, № РН-11566 від 16.06.2016, № РН-11562 від 03.06.2016, № РН-11561 від 02.06.2016, № РН-11560 від 01.06.2016, № РН-11517 від 29.04.2016, № РН-11516 від 28.04.2016, № РН-11501 від 05.04.2016, № РН-11490 від 01.04.2016, № РН-11482 від 10.03.2016, № РН-11411 від 08.02.2016, № РН-11430 від 08.02.2016 на поставку товару - плитки АТМ-1 1000х125х10мм. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору № 25/01 від 25.01.2016.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Щодо поставок вказаного вище товару оформлено податкові накладні № 1 від 08.02.2016, № 4 від 08.02.2016, № 7 від 19.03.2016, № 1 від 01.04.2016, № 4 від 05.04.2016, № 24 від 28.04.2016, № 25 від 29.04.2016, № 4 від 01.06.2016, № 5 від 02.06.2016, № 6 від 03.06.2016, № 7 від 16.06.2016, № 8 від 17.06.2016, № 11 від 20.06.2016, № 20 від 30.06.2016, № 2 від 06.07.2016, № 4 від 08.07.2016, № 8 від 14.07.2016, № 10 від 28.07.2016, № 20 від 31.08.2016, № 3 від 19.09.2016, № 15 від 26.09.2016, № 1 від 04.10.2016, № 1 від 08.11.2016.

Суду надано ТТН № 0066 від 08.11.2016, № 0062 від 04.10.2016, № 0061 від 26.09.2016, № 0060 від 19.09.2016, № 0058 від 31.08.2016, № 0050 від 28.07.2016, № 0047 від 14.07.2016, № 0046 від 08.07.2016, № 0045 від 06.07.2016, № 0044 від 30.06.2016, № 0043 від 20.06.2016, № 0042 від 17.06.2016, № 0041 від 16.06.2016, № 0037 від 03.06.2016, № 0036 від 02.06.2016, № 0035 від 01.06.2016, № 0034 від 29.04.2016, № 0033 від 28.04.2016, № 0029 від 05.04.2016, № 0028 від 01.04.2016, № 0021 від 10.03.2016, № 0016 від 08.02.2016, № 0017 від 08.02.2016 із зазначенням у них: автомобіль Мерседес Віто НОМЕР_6 ; автомобільний перевізник - ТОВ-фірма "Екомедтех"; замовник - ТОВ-фірма "Екомедтех"; вантажовідправник - ТОВ-фірма "Екомедтех"; вантажоодержувач - ТОВ "ЕХЗ Технології"; пункт навантаження м. Рівне; пункт розвантаження Рівненський р-н, с. Городок, вул. Штейнгеля, 3а, водій - ОСОБА_6 , здав ОСОБА_6 ; отримав ОСОБА_6 . Загальна кількість товару доставлена по таким ТТН 4768 штук; усього на суму з ПДВ 11121599грн. 66 коп.; найменування вантажу - Плитка футеровочна графітопластикова АТМ-1 (1000х125х10).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ТОВ "ЕХЗ Технології" детально описано в акті перевірки (з 12 по 17 сторінки акту перевірки).

Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 2.21 ТОВ-фірма "Екомедтех" субрахунок 631 Постачальники за січень 2016-грудень 2016, «Журналом операцій по рахунку 2.21 ТОВ-фірма "Екомедтех" субрахунок 631 Постачальники за 01.01.16-31.12.16 підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ-фірма "Екомедтех" на загальну суму з ПДВ 11121599,66грн. З вказаних документів також прослідковується проведена оплата. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено відповідачем на стор.15 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , як колишній директор ТОВ-фірма "Екомедтех", пояснив, що таке товариство дійсно мало договірні відносини з поставки плитки АТМ-1 для ТОВ "ЕХЗ Технології". Таку плитку він, будучи директором ТОВ-фірма "Екомедтех" придбав ще у 2014 році в Росії, привіз на територію України, розмитнив її та продавав для інших підприємств, в тому числі і для ТОВ "ЕХЗ Технології". Розрахунки за проданий товар було проведено і зауважень немає.

За наведеного суд уважає, що формування платником податків витрат за спірний період здійснено на підставі даних про реальні господарські операції, які підтверджені усіма необхідними первинними і обліковими документами, та є правомірним.

Таким чином, висновки податкового органу про заниження податку на прибуток в розмірі 4343040грн, є безпідставними, а отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 1 від 20.02.2020 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 4343040грн основного платежу та 1085760грн штрафних (фінансових) санкцій є протиправним та підлягає до скасування в цій частині.

Стосовно ж донарахування позивачу податкових зобов`язань з ПДВ на суму 5083грн та штрафної (фінансової) санкції на суму 2542грн (у зв`язку із списанням витрат на заправку бензином А 92 та А 95 автомобіля Volkswagen Golf), податку на доходи фізичних осіб на суму 6694,91грн, військового збору в сумі 457,51грн, та завищення позивачем витрат, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на суму 2700грн, то зазначене обумовлено наслідками укладення з фізичною особою ОСОБА_1 договору оренди транспортного засобу від 02.01.2019р., який не був нотаріально посвідчений.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди автомобіля Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 було укладено 02.01.2019р. між ТОВ "ЕХЗ Технології" та ОСОБА_1 у простій письмовій формі, тобто не був нотаріально посвідчений, що не заперечується позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 799 Цивільного кодексу України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно із ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1 та 4 статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Згідно з пп. г) п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

У постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року по справі № 620/3739/18 зазначено, що використання платником податків певних активів поза межами його господарської діяльності зумовлює виникнення в нього зобов`язання скласти та зареєструвати відповідну податкову накладну і обчислити за нею його податкові зобов`язання.

Отже, платник податку у випадку невикористання у господарській діяльності придбаних товарів/послуг, по яких був сформований податковий кредит (списання товарів не пов`язане з провадженням господарської діяльності, оскільки такі товари не будуть у ній використані), зобов`язаний у податковому періоді, в якому відбувається списання з балансу таких товарів/послуг нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, податкове повідомлення-рішення № 1 від 20.02.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток на суму 486грн та застосованих штрафних (фінансових) санкцій на суму 122грн, податкове повідомлення-рішення № 1 від 20.02.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 5083грн та застосованих штрафних (фінансових) санкцій на суму 2542грн є правомірними.

Також контролюючим органом 20.02.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення № та № , які оскаржуються позивачем в частині, яка стосується донарахування зобов`язань, штрафних (фінансових) санкцій та пені, що були нараховані відповідачем у зв`язку із списанням товариством пального на транспортний засіб, орендований за договором оренди транспортного засобу від 02.01.2019, який не був нотаріально посвідчений.

Оскільки суд дійшов висновку, що договір оренди транспортного засобу від 02.01.2019 є нікчемним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, то відповідно, всі витрати, понесені ТОВ "ЕХЗ Технології" на бензин А-92 та А-95 за період з 02.01.2019 по 30.09.2019 є такими, що були здійснені не в межах господарської діяльності товариства, і, відповідно, вартість такого пального в розумінні пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України є додатковим благом наданим фізичним особам директору товариства ОСОБА_3 та технічному керівнику ОСОБА_1 .

Відповідно до пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг). Доходи, визначені ст.163 ПК України є об`єктом оподаткування військовим збором (пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), яка незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

У відповідності до пп."е" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об`єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті.

Пунктом 164.5 статті 164 ПК України встановлено, що під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп),де К - коефіцієнт;Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

З огляду на вказане, суд прийшов до переконання, що здійснений відповідачем на сторінці 81 Акту перевірки розрахунок нарахування зобов`язань позивача з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є правильним і таким, що відповідає вищевказаним нормам права, тому податкові повідомлення-рішення від 20.02.2020 за № та № є правомірними.

Крім того, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 від 20.02.2020, яким застосовано штраф в сумі 2542грн (50% від 5083грн за відсутність реєстрації податкових накладних), у зв`язку із не реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму 5083грн за операцією списання ТОВ "ЕХЗ Технології" бензину А-92 та А-95, використаного на орендований транспортний засіб за договором оренди транспортного засобу від 02.01.2019р., який не був нотаріально посвідчений.

Відповідно до абз. 1 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Відповідно до пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України, постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Законом України від 16.01.2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23.05.2020 року, із змінами, внесеними згідно із Законом № 786-IX від 14.07.2020, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення», Податкового Кодексу України доповнено пунктом 73, абзацом другим якого встановлено, що штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

В судовому засіданні встановлено, що витрати, понесені ТОВ "ЕХЗ Технології" на бензин А-92 та А-95 за період з 02.01.2019 по 30.09.2019 складають 25415,83грн. Відповідно податкові накладні мали б бути зареєстровані у вказаному періоді з урахуванням граничного строку їх реєстрації.

Суд зауважує, що доказів здійснення перерахунку суми штрафу та надіслання позивачу нового податкового повідомлення-рішення суду не надано і судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем дійсно було допущено порушення, яке полягало у відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних, що тягне за собою накладення штрафу на підставі абз. 1 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, проте такий штраф, з урахуванням Закону України від 16.01.2020 року № 466-IX, із змінами, внесеними згідно із Законом № 786-IX від 14.07.2020, має складати 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Таким чином, податкове повідомлення від 20.02.2020 року № 1 підлягає скасуванню в частині нарахування штрафу в сумі 1906,60грн (25415,83 х 2,5% = 635,40) (2542-635,40 = 1906,60).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачем частково надано достатні докази, які свідчать про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті обґрунтовано та правомірно, у зв`язку з чим, позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 21020грн згідно платіжного доручення № 1487 від 02.03.2020, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи. Ціна позову згідно позовних вимог складає 7840934,71грн, задоволено позовні вимоги на суму 7818706,60грн, відмовлено на суму 22228,11грн. Отже, відсоток задоволених позовних вимог складає 99,7%.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір у розмірі 20956,94грн.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1 від 20.02.2020 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 4343040грн за основним платежем та 1085760грн штрафних санкцій.

У задоволені позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1 від 20.02.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 486грн за основним платежем та 122грн штрафних санкцій, - відмовити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1 від 20.02.2020 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1592000грн за основним платежем та 796000грн штрафних санкцій.

У задоволені позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1 від 20.02.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 5083грн за основним платежем та 2542грн штрафних санкцій, - відмовити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 20.02.2020 № 1 в частині застосування штрафу на суму 1906,60грн.

У задоволені позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1 від 20.02.2020 в частині застосування штрафу на суму 635,40грн - відмовити.

У задоволені позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області від 20.02.2020 № , в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 457,51грн за основним зобов`язанням, 283,16грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), 57,75грн пені; № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 6694,91грн за основним зобов`язанням, 5021,18грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 845,20грн пені - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕХЗ Технології» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 20956,94грн (двадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень, 94коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Міцкевича, 32, Готель "Мир", офіс 323; );

2) відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Відінська, 12; ).

Повний текст рішення складений 02 жовтня 2020 року.

Суддя Т.О. Комшелюк