Справа № 380/6830/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/6830/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, із вимогами:

-визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що пропрацював у зоні відчуження в 1987 році більше 14 календарних днів, з дня наступного за днем виникнення у нього права на зазначену пенсію, тобто з 24.04.2020 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим на підставі статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» звернувся з письмовою заявою до ГУ ПФУ у Львівській області про призначення пенсії за віком. У позові позивач також зазначив, що при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії подав усі необхідні документи, які підтверджують перебування в зоні відчуження та участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 1986-1987 р.р. Відповідачем 09.06.2020 року відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком, оскільки ним не підтверджено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою судді від 27.08.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику у судове засідання) учасників справи.

14.09.2020 року від відповідача засобами поштового зв`язку надійшов до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у правомірності рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком. З позиції відповідача, подані позивачем документи не є первинними документами, які засвідчують особливий статус особи, подання яких передбачено чинними законодавством для призначення пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із скороченням пенсійного віку на 8 років.

22.09.2020 року від позивача засобами поштового зв`язку надійшла до суду відповідь на відзив, в якій він додатково обґрунтував підставність позову.

Розглянувши позов, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.07.1987 року №44, ОСОБА_1 (який прибув із Військової частини НОМЕР_2 м.Донецьк) був зарахований до списків особового складу частини стрільцем та прикомандирований до роти матеріального і технічного забезпечення з 27.07.1987 року; підрозділ дислокувався у «с.Рассоха», 30-ти км зони ЧАЕС.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.05.1988 року №109, позивача було звільнено у запас по закінченню строку служби з 05.05.1988 року.

Довідкою, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 від 12.05.1993 року №352 підтверджується, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у селі Розсоха Іванківського району Київської області в період з 28.07.1987 року по 05.05.1988 року. У цій довідці також окремо зазначено періоди перебування позивача у зоні відчуження 1987 рік 05 місяців 03 дні, 1998 рік 04 місяці 04 дні.

Із довідки №242, виданої 05.08.2020 року Військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України позивачу вбачається, що в архівних документах Військової частини НОМЕР_1 про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щодо позивача наявна така інформація: у наказах командира Військової частини НОМЕР_1 «Про оголошення персонального списку особового складу частини виконання службових обов`язків у зоні Чорнобильської АЕС по охороні 30-ти км зони та на роботах по дезактивації автотранспорту та спецтехніки» вказано прізвища тих, хто перебував у зоні не повний місяць, решта особового складу строкової служби знаходилась у зоні протягом місяця і прізвище ОСОБА_1 не вказане за місяці вересень -30 діб (від 31.12.1987 р. №67), листопад -30 діб (від 27.12.1987 р. №52), грудень -31 доба (від 10.01.1988 р. №85) 1987 року та січень -31 доба (від 11.02.1988 р. №30), лютий -29 діб (від 10.03.1988 р. №60), березень -31 доба (від 18.04.1988 р. №83), квітень -30 діб (21.05.1988 р. №109) 1988 року; у наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.12.1987 року №57 щодо виконання службових обов`язків у зоні за липень місяць 1987 року особовий склад строкової служби не вказаний; у наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.12.1987 року №68 вказано, що ОСОБА_1 виконував службові обов`язки у зоні за жовтень місяць 1987 року -16 діб.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у НОМЕР_4 (перереєстровано 11.06.1997 року).

Відомості про те, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС містяться також у військовому квитку ( НОМЕР_5 ).

У подальшому, позивач 01.06.2020 року звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви позивач долучив документи, які підтверджують статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ГУ ПФУ у Львівській області 09.06.2020 року прийняло рішення №83, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відмова мотивована тим, що позивачем не підтверджено факт роботи в зоні відчуження у 1987 році.

Такий висновок ґрунтується на тому, що довідка Військової частини НОМЕР_1 від 12.05.1993 року №352 про те, що ОСОБА_1 з 28.07.1987 року по 05.05.1988 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, с.Россоха, Іванківський район, Київська область не є первинним документом, оскільки не містись підстави її видачі.

На думку відповідача, оскільки така довідка не вказана в переліку документів, які підтверджують участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то не може вважатись належною та достатньою підставою для призначення пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рівно як наявність у позивача посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» серії «А» №208801 с також не є достатньою підставою для призначення пенсії за віком, у відповідності до статті 55 Закону №796.

Вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ у Львівській області у призначенні пенсії по віку, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1)пенсія за віком; 2)пенсія по інвалідності; 3)пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина перша статті 9 згаданого Закону).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII (надалі - Закон №796-XII).

Згідно статті 10 Закону №796-ХІІ, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 передбачено документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Законом №796-ХІІ).

Суд відзначає, що вказаний перелік первинних документів є примірним та обставини, з якими стаття 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пов`язує призначення пенсії за віком на пільгових умовах, можуть бути підтверджені будь-якими документами, що міститимуть достовірні відомості щодо цих обставин.

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

За визначенням частини третьої статті 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а)посвідчення про відрядження в зону відчуження; б)військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в)довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Саме така правова позиція в подібних правовідносинах сформована Верховним Судом в постановах від 27.02.2018 року №344/9789/17, від 31.07.2018 року №751/2050/17 та 18.06.2020 року №591/4104/16-а, яка відповідно до пункту 5 частини другої статті 242 КАС України врахована судом при ухваленні даного рішення.

Згідно статті 55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів зменшення пенсійного віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшення пенсійного віку на 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році зменшення пенсійного віку на 2 роки.

Перебування у зоні відчуження та участь ОСОБА_1 в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі Військової частини НОМЕР_1 з 1987-1988 р.р. і його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії підтверджується: копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії серії НОМЕР_6 від 30.05.2017 року; копією архівної довідки Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 05.08.2020 року №242; копією військового квитка серії НОМЕР_5 від 17.04.1986 року; копією трудової книжки серії НОМЕР_7 ; копією довідки Військової частини НОМЕР_1 від 12.05.1993 року №352.

Суд зазначає, що відповідач, як на підставу для відмови у призначенні пенсії позивачу посилається на те, що із наданих позивачем документів не видається за можливе встановити, в якій зоні заявник приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та дні виїзду в зону відчуження.

Суд зауважує, що надані позивачем суду копії вищевказаних документів, у тому числі із зазначенням у військовому квитку відомостей щодо доз радіаційного опромінення у своїй сукупності дозволяють ідентифікувати особу позивача та визначити період його перебування у зоні відчуження.

Зокрема, суд враховує, що згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ УРСР від 23.07.1991 року №106, населений пункт село Розсоха, у якому позивач безпосередньо проходив службу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до додатку №1 цієї постанови, є зоною відчуження.

Посилання відповідача в обґрунтування відзиву на відсутність первинних документів, які підтверджують період перебування позивача у зоні відчуження, є безпідставними та висновків суду не спростовують, оскільки обставини справи та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, оскільки посвідчення позивача недійсним не визнавалось, а його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, зважаючи на те, що пенсійного віку позивач досяг ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про призначення відповідної пенсії звернувся у червні, цього ж місяця йому відповідач рішенням відмовив у призначенні пенсії за віком за ст.55 Закону України №796, а тому днем виникнення у ОСОБА_1 права на цю пенсію є - 24.04.2020 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правомірності відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що відповідач відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті Закону №796-ХІІ діяв протиправно, що не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, що порушує право позивача на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, тому таку відмову слід визнати протиправною, задоволивши позовні вимоги в цій частині.

Друга позовна вимога є похідною від першої, тому також підлягає до задоволення, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що пропрацював у зоні відчуження в 1987 році більше 14 календарних днів, з дня наступного за днем виникнення у нього права на зазначену пенсію, тобто з 24.04.2020 року.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю.

Окрім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, і такий ним фактично не сплачувався, тому відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання до вчинення дій задоволити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що пропрацював у зоні відчуження в 1987 році більше 14 календарних днів, з дня наступного за днем виникнення у нього права на зазначену пенсію, тобто з 24.04.2020 року.

Судовий збір стягненню із сторін не підлягає.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.