Справа № 420/4974/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Одеса справа № 420/4974/20

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації про звільнення ОСОБА_1 №80/к-2020 від 12.05.2020 року; поновлення на посаді заступника Одеської обласної державної адміністрації позивача та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розпорядженням №148/к-2018 від 11.10.2018 року його призначено на посаду заступника голови Одеської обласної державної адміністрації. 12.05.2020 року головою Одеської обласної державної адміністрації прийнято розпорядження №80/к-2020 про звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до п.9 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Водночас позивач вказав що вищенаведене розпорядження про його звільнення погоджено з Офісом Президента України, проте, як стверджує позивач, перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом міністрів України

Також, позивач зазначив, що згідно КЗпП України вбачається визначення певних строків трудових відносин з метою захисту прав та інтересів як роботодавця так і працівника, проте з дня коли позивач подав заяву на припинення повноважень пройшло більше ніж сім місяців.

Таким чином позивач посилаючись на недостатнє регулювання законодавством строків прийняття розпорядження про звільнення заступника голови місцевої адміністрації, вказав, що згідно аналогії закону, а саме КЗпП, відповідач мав звільнити його протягом двох тижнів, але в жодному випадку не протягом 7-ми місяців.

Крім того позивач звернув увагу на те, що з листа відповідача №Ф-1505-1.1-01-1414 від 27.05.2020 року вбачається, що на день звільнення 12.05.2020 року він перебував у щорічній відпустці тривалістю 1 календарний день.

Вважаючи вищенаведене розпорядження відповідача протиправним позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Одеською обласною державною адміністрацією надало до суду відзив на адміністративний позов, який мотивований тим, що чинна станом на момент виникнення спірних правовідносин редакція частини другої статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не вимагала погодження з Кабінетом Міністрів України звільнення заступника голови обласної державної адміністрації.

Таким чином на думку відповідача, жодною нормою чинного законодавства України не передбачено необхідності обов`язкового погодження місцевою державною адміністрацією з Кабінетом Міністрів України звільнення з посад першого заступника та заступників голови місцевої державної адміністрації, як і не встановлено юридичних наслідків недотримання такого погодження.

Також представником відповідача зазначено, що намагання позивача визначити строк видачі розпорядження після подачі заяви про припинення повноважень є безпідставними, оскільки строки звільнення заступника голови місцевої державної адміністрації, ні Законом України «Про місцеві державні адміністрації», ні іншими законами, не передбачені.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Також вищенаведеною ухвалою суду зобов`язано Одеську обласну державну адміністрацію надати до суду в строк для надання відзиву: відомості щодо вакантності посади яку займав ОСОБА_1 , а саме посада заступника голови Одеської обласної державної адміністрації; довідки позивача про його грошове забезпечення за останніх два місяці перед звільненням.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року без виходу до нарадчої кімнати продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 03.09.2020 року без виходу до нарадчої кімнати підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті

Позивач та представники відповідача до судового засідання не з`явились.

Представники позивача та відповідача через канцелярію суду надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене положення Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із відсутності потреби заслухати свідка чи експерта та з урахуванням клопотання наданого позивачем, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, відповідь на відзив інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Так, ОСОБА_1 відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статей 21, 23, 24, 32 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року №304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» призначено на посаду заступника голови Одеської обласної державної адміністрації шляхом переведення із Савранської районної державної адміністрації розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації №148/к-2018 від 11.10.2018 року (а.с.7).

Згідно вищенаведеного розпорядження підставою його прийняття зазначено заяву ОСОБА_1 від 05.07.2018 року, погодження Адміністрації Президента України від 10.09.2018 року №02-01/1491, Кабінету Міністрів України від 21.09.2018 року №17446/0/2-18.

В подальшому у зв`язку з призначенням на посаду голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 , позивач відповідно до вимог ч.3 ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», 11.10.2019 року подав заяву про припинення повноважень заступника голови Одеської обласної державної адміністрації (а.с.8).

Як зазначено позивачем у позові 17.10.2019 року кадровим відділом Одеської обласної державної адміністрації направлено подання до Офісу Президента України щодо погодження звільнення ОСОБА_1

23 жовтня 2019 року вих.№02-01/1990 (на №1/01-43/5977/2-19 від 17.10.2019 року) Керівником Офісу Президента України на адресу Голови Одеської обласної державної адміністрації М.В. Куцому направлено листа, згідно якого проінформовано, що пропозиція щодо звільнення ОСОБА_1 з посади заступника голови Одеської обласної державної адміністрації погоджена (а.с.9).

Надалі відповідачем 12.05.2020 року прийнято розпорядження №80/к-2020 згідно якого на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.10.2019 року, погодження Офісу Президента України від 23.010.2019 року №02-01/1990 звільнено позивача з посади заступника голови Одеської обласної державної адміністрації 12 травня 2020 року з підстав, передбачених статтею 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та відповідно до пункту 9 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с.10).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 6 ст.43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч.3 ст.118 Конституції України, склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій.

У преамбулі Закону України від 9 квітня 1999 року №586-XIV «Про місцеві державні адміністрації» (далі - Закон №586-XIV) зазначено, що відповідно до Конституції України цей Закон визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.

Суд зазначає, що займана позивачем посада передбачає спеціальний порядок обрання та звільнення, визначений Законом №586-XIV, що відповідає правовим висновкам Верховного Суду в постанові від 21.12.2018 року у справі №816/213/16.

Стаття 10 Закону №586-XIV вказує, що перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи. Перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації. Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Пунктом 3 ч.1 ст.39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що голови місцевих державних адміністрацій призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до ст.ст. 10, 11 цього Закону.

У спірних правовідносинах, ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначає підстави звільнення позивача із займаної посади.

Звільнення заступника голови місцевої державної адміністрації на підставі ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не є звільненням з ініціативи власника.

Оскільки спірні правовідносини щодо звільнення заступника голови місцевої державної адміністрації з посади, у зв`язку з поданням заяви про припинення повноважень врегульовано спеціальним Законом №586-XIV, посилання позивача на приписи Кодексу законів про працю України є безпідставними.

Так, ця норма містить додаткову, особливу підставу для звільнення працівника, пов`язану з його статусом, якої не містить КЗпП України чи Закон України «Про державну службу». Ця підстава законом пов`язується не з волевиявленням працівника чи голови облдержадміністрації, а з самим фактом призначення нового керівника адміністрації.

Статтею 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для заступників голови облдержадміністрації передбачено обов`язок заявити про складення повноважень перед новопризначеним головою.

Пунктом 3 ч.1 ст.39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що юридичним наслідком призначення нового голови місцевої державної адміністрації є право останнього звільнити перших заступників та заступників голови обласної державної адміністрації із займаних посад внаслідок автоматичного припинення їх повноважень, про що вони заявляють новому голові адміністрації.

З аналізу наведених законодавчих приписів слідує, що праву новопризначеного голови місцевої державної адміністрації на формування складу місцевої державної адміністрації кореспондує обов`язок раніше призначених першого заступника і заступника голови місцевої державної адміністрації заявити про припинення своїх повноважень, що є самостійною підставою для їх звільнення на підставі ч.3 ст.10 і п.3 ч.1 ст.39 Закону №586-XIV, який є спеціальним у спірних правовідносинах.

Так, у постанові від 14.02.2019 у справі №824/395/16-а Верховний Суд дійшов правових висновків, за якими звільнення першого заступника голови місцевої державної адміністрації на підставі ст.10 Закону України №586-XIV не є звільненням з ініціативи власника.

Звільненню новопризначеним головою місцевої державної адміністрації своїх заступників на підставі ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не може передувати дотримання певного додаткового порядку припинення їх повноважень, крім самого факту припинення цих повноважень в силу закону.

Написання заяви про припинення повноважень є обов`язком посадової особи - першого заступника голови місцевої державної адміністрації в силу вимог ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та пов`язане з настанням юридичного факту: звільненням з посади голови такої державної адміністрації та призначенням на посаду нового голови, наслідком чого є звільнення заступника голови з державної служби.

У силу приписів норми ч.2 ст.10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Проте, жодною нормою чинного законодавства України не передбачено необхідності обов`язкового погодження місцевою державною адміністрацією звільнення з посад першого заступника голови обласної державної адміністрації, як і не встановлено юридичних наслідків недотримання такого погодження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2019 по справі №824/395/16-а та від 19 грудня 2019 року по справі №823/117/17, а згідно ч.5 ст.242 КА України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З приводу посилань позивача на продовження здійснення повноважень протягом тривалого часу після подання ним заяви про припинення таких, то суд відзначає наступне.

Суд зазначає, що строки звільнення позивача із займаної посади, відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації», не передбачені. З огляду на вказане, суд не вбачає порушень прав позивача рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача.

Отже, ураховуючи те, що між сторонами виник спір із приводу звільнення з посади з підстави, передбаченої ч.3 ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а не у зв`язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з підстав, передбачених КЗпП України, приписи ст.39 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються.

З огляду на викладене, перевіривши спірні дії та розпорядження згідно ч.2 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку про законність підстав звільнення ОСОБА_1 оскаржуваним у цій справі розпорядженням з посади заступника голови Одеської обласної державної адміністрації, а тому позов задоволенню не підлягає.

Також, щодо посилань позивача на те, що його звільнено під час щорічної відпустки, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 08.05.2020 року №46/в-2020 «Про надання відпустки ОСОБА_1 » позивачу, заступнику голови Одеської обласної державної адміністрації надано частину щорічної відпустки за період роботи з 12 жовтня 2019 року по 11 жовтня 2020 року тривалістю 1 календарний день 12 травня 2020 року (а.с.63).

Також вказаним розпорядженням ОСОБА_1 виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Суд зазначає, що в заяві про припинення повноважень позивача не визначено дату звільнення, тому вірогідність звільнення з посади заступника голові обласної державної адміністрації ОСОБА_1 мало місце кожного дня, тобто для позивача факт його звільнення був передбачуваним. Також суд погоджується з відповідачем в тому, що заява про звільнення в порядку КЗпП України не є тотожною заяві про припинення повноважень в порядку Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Так, заява про звільнення має містити, зокрема, посилання на конкретну норму КЗпП України, дату звільнення, на відміну від заяви про припинення повноважень, форма якої є довільною. До того ж, заява про звільнення завжди має визначені конкретною датою наслідки у вигляді дня звільнення, на відміну від заяви про припинення повноважень, яка не передбачає визначеної дати звільнення.

Крім того суд враховує приписи частини 1 статті 3 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року № 504/96-ВР згідно якої визначено, що за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.

.