Справа № 540/1226/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1226/20

Категорія справи: 102010000 Головуючий в 1 інстанції:Хом`якова В. В. Дата і місце ухвалення: м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Прокуратури Херсонської області в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність прокуратури Херсонської області в частині порушення ст. 40 Конституції України, Закону України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян", п. 5 Розділу II, п.п. 1,7-11 Розділу V Інструкції № 357 "Про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України", п. 1 розділу III Інструкції № 343 "Про порядок проведення службових розслідувань";

- зобов`язати прокуратуру Херсонської області, уповноважених посадових осіб прокуратури Херсонської області, , розглянути подане ОСОБА_1 звернення від 17.03.2020 року, і надати обґрунтовану відповідь на це звернення.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 17.03.2020 нею подано до прокуратури Херсонської області звернення, в якому вона, у відповідності зі ст. 40 Конституції України, повідомила про неналежне виконання службових обов`язків посадовими особами Херсонської місцевої прокуратури, а також про умисне затягування досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000148 від 28.05.2015 за фактом підроблення невстановленими особами договору поруки, згідно якого її чоловік ОСОБА_2 є боржником. Також зазначає, що прокуратура Херсонської області у визначений законом термін не розглянула і не надала відповіді на її звернення від 17.03.2020, і, при цьому, протиправно дане звернення надіслала до органу, на який вона скаржилася (Херсонську місцеву прокуратуру). Це і стало підставою для звернення до адміністративного суду за захистом порушених, на думку позивача, її прав.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволені позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не звернув увагу, що оскільки ОСОБА_1 не є учасником кримінального провадження, отже звернення від 17.03.2020 року підлягає розгляду згідно п. 5 розд. ІІ Інструкції № 357. Водночас, прокуратурою області на її звернення обґрунтованої відповіді не надано, чим грубо порушено законні права та інтереси позивачки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про звернення громадян" звернулася до прокуратури Херсонської області зі зверненням від 17.03.2020, в якому просила:

- вжити невідкладних заходів відносно керівника Херсонської місцевої прокуратури в зв`язку із умисними та системними порушеннями вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9, ст. 36 КАК України, недбалим ставленням до своїх службових обов`язків, умисним ухиленням процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000148 від своїх процесуальних обов`язків, передбачених ст. 36 КПК України;

- надати інформацію: прізвище процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000148;

- повідомити про результат розгляду звернення у строки, встановлені ст. 20 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно листа від 24.03.2020 за №04/2/2-839-10 прокуратурою області надана відповідь, в якій повідомлено позивачку про надсилання звернення ОСОБА_1 від 17.03.2020 до Херсонської місцевої прокуратури. Одночасно у листі-відповідді ініціатору звернення (позивачці) роз`яснено, з наведенням відповідних норм Закону України "Про звернення громадян" та Кримінально-процесуального кодексу України, порядок подання скарг та перелічено, зокрема, категорії представників, які можуть бути уповноваженими на отримання необхідної позивачці інформації. Так, позивачці, окрім іншого, було повідомлено, що положеннями ст. 12 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що дія цього закону не поширюється на порядок розгляду заяв, скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством. Також, ОСОБА_1 доведено, ким саме здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000148 та підстави оскарження дій і рішень процесуальних керівників.

Згідно листа-відповіді Херсонської місцевої прокуратури від 01.04.2020, вбачається, що місцева прокуратура повідомляла позивачку про те, що остання у кримінальному провадженні не є стороною кримінального провадження, а тому не в змозі отримувати в рамках нього відповідну інформацію та оскаржувати прийняті процесуальні рішення. Також, позивачці було окреслено, шляхом інформування, порядок оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора.

Позивач у позовній заяві зазначає, що прокуратура Херсонської області не розглянула й не надала відповіді на її звернення і протиправно перенадіслала його до органу, на який вона і скаржилася, а тому вважаючи таку бездіяльність протиправною звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, враховуючи положення ст. 12 Закону України "Про звернення громадян", виходив з того, що як прокуратурою Херсонської області, так і Херсонською місцевою прокуратурою були надані відповіді на звернення позивачки, тобто відповідачем було розглянуто звернення позивача та надано відповідне роз`яснення, а тому прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності прокуратури Херсонської області та зобов`язання вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян", регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» №393/96-ВР від 02.10.1996р., громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.1, ч.3 ст.3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст.15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За загальним правилом, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст. 20 Закону №393/96-ВР)

З аналізу вказаних правових норм у їх сукупності слідує, що особа, яка звернулася до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, заявами у порядку Закону України «Про звернення громадян» в будь-якому випадку має отримати відповідь на своє звернення.

Порядок розгляду звернень громадян, запитів і звернень народних депутатів України, комітетів Верховної Ради України, депутатів місцевих рад, строки їх розгляду, а також основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян у Генеральній прокуратурі України, у тому числі у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, регіональних, місцевих та військових прокуратурах визначений Інструкцією про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 20.12.2017 № 357 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2018 за №65/31517 (далі - Інструкція № 357).

За приписами п. 2 Розділу І Інструкції №357 цю Інструкцію розроблено, зокрема, відповідно до статті 40 Конституції України, Законів України "Про прокуратуру", "Про звернення громадян", інших нормативно-правових актів з питань звернень громадян.

Інструкція №357 визначає порядок розгляду звернень громадян, запитів і звернень народних депутатів України, комітетів Верховної Ради України, депутатів місцевих рад (далі - звернення і запити), строки їх розгляду, а також основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян у Генеральній прокуратурі України, у тому числі у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, регіональних, місцевих та військових прокуратурах (далі - органи прокуратури) (пункт 1 розділу І Інструкції №357).

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції № 357 передбачено, що звернення осіб з питань досудового розслідування, які не є учасниками кримінального провадження, розглядаються в порядку та строки, передбачені законодавством про звернення громадян.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції №357 усі звернення та запити, що надійшли до органів прокуратури, підлягають попередньому розгляду. Попередній розгляд передбачає ознайомлення зі змістом звернень та запитів, перевірку правильності оформлення та належності порушених у них питань до компетенції прокуратури.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції №357 за результатами попереднього розгляду щодо кожного звернення і запиту, визначеними у пункті 9 цього розділу, особами у межах повноважень приймається одне з таких рішень: передання для розгляду керівнику органу прокуратури або його заступнику відповідно до розподілу обов`язків; передання для розгляду відповідному структурному підрозділу Генеральної прокуратури України або регіональної чи місцевої прокуратури, прокурору органу прокуратури; направлення за територіальністю та/або належністю; повернення заявнику з наданням відповідних роз`яснень; залишення без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України "Про звернення громадян".

Пунктом 21 розділу ІІІ інструкції №357 передбачено, що звернення громадян, за результатами розгляду яких не приймалися рішення керівниками регіональних (місцевих) прокуратур і у яких не оскаржуються дії чи рішення працівників Генеральної прокуратури України (регіональної прокуратури), відповідальні підрозділи у термін не більше п`яти днів надсилають до регіональної (місцевої) прокуратури, якщо вирішення порушених у них питань належить до компетенції цієї прокуратури.

Звернення, визначені в абзаці першому пункту 11 та абзаці першому пункту 12 цього розділу, які є первинними і в яких не оскаржуються дії чи рішення працівників Генеральної прокуратури України, керівника регіональної прокуратури (за винятком запитів народних депутатів України та звернень, за якими встановлено контроль Генеральним прокурором або його заступниками, вищими державними органами), а також звернення, у яких порушені питання не належать до повноважень прокуратури, передаються для організації розгляду заступнику Генерального прокурора, який відповідно до розподілу обов`язків відповідає за стан організації роботи підрозділу з організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів (пункт 13 розділу ІІІ Інструкції №357).

Відповідно до пункту 7 розділу V Інструкції №357 за результатами розгляду звернень приймається одне з таких рішень: задоволено - наведені у зверненні доводи визнано обґрунтованими і за результатами вжито заходів до поновлення прав і законних інтересів заявника (прийнято відповідне процесуальне рішення за результатами вирішення скарги на дії, рішення слідчого або прокурора; пред`явлено позов; здійснено вступ у справу, порушену за позовами інших осіб; внесено апеляційну, касаційну скарги або заяву про перегляд судового рішення; надано письмову вказівку відповідно до статті 26 Закону України "Про прокуратуру"); відмовлено у задоволенні (відхилено) - вимоги заявника, викладені у зверненні, визнано необґрунтованими; роз`яснено - надано роз`яснення щодо компетенції органів прокуратури, вимог законодавства.

Згідно з пунктом 8 розділу V Інструкції №357 звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі порушені у ньому питання, заявнику надано відповідь.

Відповідно до пункту 9 розділу V Інструкції №357 відповідь за результатами вирішення звернення надається тим органом прокуратури, якому його надіслано і до компетенції якого належить вирішення порушених у ньому питань.

Після закінчення перевірки наведених у зверненні питань заявнику за бажанням у приміщенні прокуратури надається можливість ознайомитися з матеріалами перевірки за його зверненням до органів прокуратури, якщо це не суперечить законодавству України та законним інтересам інших осіб (п. 19 розділу V Інструкції №357 ).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач листом від 24.03.2020 за №04/2/2-839-10 прокуратура Херсонської області повідомила ОСОБА_1 про надсилання її звернення до Херсонської місцевої прокуратури. Одночасно у листі - відповіді ініціатору звернення (позивачці) роз`яснено, з наведенням відповідних норм Закону України "Про звернення громадян" та Кримінально-процесуального кодексу України, порядок подання скарг та перелічено, зокрема, категорії представників, які можуть бути уповноваженими на отримання необхідної позивачці інформації. Так, позивачці, окрім іншого, було повідомлено, що положеннями ст. 12 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що дія цього закону не поширюється на порядок розгляду заяв, скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством. Також, ОСОБА_1 доведено до відома, ким саме здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000148 та підстави оскарження дій і рішень процесуальних керівників. Вказаний лист направлено як ОСОБА_1 , так і керівнику Херсонської місцевої прокуратури.

Апелянт зазначає, що оскільки вона не є учасником кримінального провадження, отже звернення від 17.03.2020 року підлягає розгляду згідно п. 5 розд. ІІ Інструкції № 357. Водночас, прокуратурою області на її звернення обґрунтованої відповіді не надано, чим грубо порушено законні права та інтереси позивачки.

Водночас, колегія суддів вважає такі доводи помилковими та зазначає, відповідь з посиланням на процесуальні норми містить інформацію про направлення звернення на розгляд до регіональної прокуратури та одночасне роз`яснення про непідвідомчість порушеного питання обласній прокуратурі. Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 7 розділу V Інструкції №357 надане позивачу роз`яснення є однією із форм результатів розгляду звернення по суті, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Отже, відповідачем звернення позивача було розглянуто у строк, надано обґрунтовано відповідь з відповідним роз`ясненням.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для визнання протиправною бездіяльності прокуратури Херсонської області не вбачається.

При цьому, колегія суддів зазначає, що фактично, ОСОБА_1 , не погоджується із наданим роз`ясненням за результатом розгляду звернення, однак це не спростовує правомірності дій відповідача.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є саме пасивна поведінка відповідного суб`єкта, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та (або) іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах щодо розгляду звернення ОСОБА_1 відсутня протиправна бездіяльність відповідача, оскільки лист відповідача від 24.03.2020 року є належною реакцією на звернення позивача від 17.03.2020 року.

Посилання апелянта на висновки викладені в постановах Верховного Суду у справах 802/1335/17-а та 815/3591/17, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначені справи мають різні спірні правовідносини та обставини справи не є тотожними.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відтак, на підставі ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 30 вересня 2020 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова