Справа № 280/1663/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року 16 год. 45 хв.Справа № 280/1663/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представників позивача - Бабкова Д.Ю.

представника відповідача - Єфіменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул.Північне шосе, 25, )

про скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Запорізькій області), в якому позивач просить суд скасувати Припис від 27.11.2019 про усунення виявлених порушень №ЗП 3839/575/АВ/П.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що висновок відповідача щодо порушення позивачем частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) не відповідає дійсності, зроблений за результатами власного суб`єктивного правового тлумачення норм Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України. Зазначає, що в перевіряємий період ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 працювали у ФОП ОСОБА_1 на умовах цивільно-правового договору. Із зазначеними особами укладались не систематично договори підряду та після виконання яких було підписано акти приймання передачі виконаних робіт між підрядником та замовником. Згідно Договорів, замовник доручав, а виконавець брав на себе зобов`язання виконати роботи. Договори укладались по мірі необхідності. Вказані роботи для позивача необхідно було виконувати лише разово. Залучені до виконання робіт (надання послуг) особи за цивільно-правовими договорами не підпорядковувались ніяким правилам внутрішнього трудового розпорядку, виконавці самі організовували роботу і виконували її на власний ризик. За фактом виконання цивільно-правових договорів між сторонами складались акти приймання-передачі саме наданих послуг. На підставі викладеного, вважає, що відповідачем необґрунтовано зроблено висновок щодо відсутності в укладених договорах ознак цивільно-правового договору, що не відповідає вимогам цивільного законодавства. Крім того, позивач зауважив, що відповідачем порушено порядок винесення припису та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву від 01.04.2020 вх. № 15325 посилається на те, що інспекційним відвідуванням ФОП ОСОБА_1 встановлено фактичний допуск сімох працівників без належного оформлення трудової діяльності, чим порушено вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України. Надані цивільно-правові договори на виконання робіт містять одноманітні характеристики робіт, переукладені по декілька разів на рік, відтак у даному випадку предметом договору є виконання саме трудових, функціональних обов`язків. Усі послуги, які надавалися усіма сімома особами, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76, є послугами з утримання будинків та прибудинкових територій, та саме позивач є виконавцем таких послуг як суб`єкт господарювання, а зазначені фізичні особи, відповідно, мають бути його працівниками. Тому, вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність винесеного припису про усунення виявлених порушень. Проведене інспекційне відвідування позивача було здійснено відповідно до вимог чинного трудового законодавства та з належним дотриманням прав позивача. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.03.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/1663/20, підготовче судове засідання призначено на 16.04.2020.

Ухвалою суду від 16.04.2020 підготовче засідання відкладено на 18.05.2020.

Ухвалою суду від 18.05.2020 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 16.06.2020.

Протокольною ухвалою від 16.06.2020 підготовче засідання відкладено на 13.07.2020.

Протокольною ухвалою від 13.07.2020 підготовче засідання відкладено на 06.08.2020.

Ухвалою суду від 06.08.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 07.09.2020.

Під час розгляду справи по суті 07.09.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 07.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Інспекційне відвідування позивача здійснено на підставі інформації, отриманої від Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області за вх.№8802-08 від 04.06.2019 про роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів.

20.11.2019 Головним управлінням видано наказ №2084 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про працю у термін до 29.11.2019.

На виконання наказу №2084, згідно направлення від 20.11.2019 №1197 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів - ОСОБА_9 здійснено захід державного нагляду у формі інспекційного відвідування позивача, предметом якого визначено: оформлення трудових відносин.

В ході інспекційного відвідування в період з 22.11.2019 по 27.11.2019 було встановлено, що позивачем здійснювався допуск сімох працівників до роботи без належного оформлення з ними трудових відносин, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , чим порушено вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України.

За результатами виявлених порушень, 27.11.2019 ГУ Держпраці у Запорізькій області складено Акт інспекційного відвідування №ЗП3839/575/АВ.

Зважаючи на виявлені порушення, 27.11.2019 ГУ Держпраці у Запорізькій області винесено Припис про усунення виявлених порушень № ЗП3839/575/АВ/П, яким позивача зобов`язано усунути порушення у строк до 28.12.2019.

Акт інспекційного відвідування та Припис про усунення порушень направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку.

04.12.2019 позивачем направлено заперечення на Акт інспекційного відвідування №ЗП3839/575/АВ.

Листом від 11.12.2019 за вих. №08/03.4-06/10785 ГУ Держпраці у Запорізькій області надано відповідь на заперечення позивача, у якій зазначено, що «…у запереченні ФОП ОСОБА_1 відсутні обґрунтування, які б спростували наявність порушень, виявлених у ході інспекційного відвідування…»

06.12.2019 позивачем подано скаргу на Припис від 27.11.2019 до Державної служби України з питань праці, однак рішенням про розгляд скарги від 08.01.2020 за вих. №08/03.4-06/199 зазначено, що підстави для скасування Припису відсутні.

Вважаючи Припис про усунення виявлених порушень № ЗП3839/575/АВ/П від 27.11.2019 протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини другої статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення № 96 Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраця, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм Головному управлінню Держпраці в Запорізькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

У зв`язку із втратою чинності 14.05.2019 постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, якою було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У відповідності до пункту 2 Порядку № 823 (в редакції, чинній на час проведення інспекційного відвідування), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до змісту підпункту третього пункту 5 Порядку № 823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю чи його заступник.

Згідно з пунктами 6, 8, 9, 10 Порядку № 823 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю. Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів.

Відповідно до пунктів 19-21 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно пункту 24 Порядку №823 Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для його виконання. У разі встановлення строку більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи щодо усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю. Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

При цьому, за приписами пункту 26 Порядку №823 у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженою ним особою від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках. Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування. Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.У разі ненадходження протягом семи робочих днів з дня, що настає за днем відправлення об`єкту відвідування, підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування проведено головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів - Карповою Галиною Анатоліївною на підставі наказу від 20.11.2019 №2084 та направлення від 20.11.2019 №1197.

В ході інспекційного відвідування позивача, за результатами якого складено Акт від 27.11.2019 №ЗП3839/575/АВ, встановлено, що «…згідно з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, та фізичних осіб - підприємців основний вид економічної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) 81.10 комплексне обслуговування об`єктів. До підприємницької діяльності також належить: електромонтажні роботи, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, інші будівельно-монтажні роботи, ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування, загальне прибирання будинків та інше...

…Під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питання порядку укладення трудового договору встановлено, що у 2019 році сім осіб допущені до роботи без укладення трудового договору, що порушує вимоги ч.3 ст. 24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконували роботи по огляду трубопроводів інженерних мереж, огляду ізоляції трубопроводів ЦО, ЦК, ХВП, огляду ввідно-розподільних пристроїв, електропроводки і арматури в підвалах та інших приміщенях, огляду електрощитових, роботи по перевірці заземлення оболонки електрокабелю, огляду та регулювання з/арм та регульованої арматури, роботи по технічному обслуговуванню електромереж житлових будинків, технічному обслуговуванню будинкових систем житлового будинку (водопостачання, водовідведення, зливова каналізації), роботи по аварійно-технічному обслуговуванню інженерного обладнання багатоквартирного житлового будинку.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виконували роботи по технічному обслуговуванню електромереж житлових будинків, технічному обслуговуванню будинкових систем житлового будинку (водопостачання, водовідведення, зливова каналізації), роботи по аварійно-технічному обслуговуванню інженерного обладнання багатоквартирного житлового будинку, роботи по технічному обслуговуванню електромереж житлових будинків, технічному обслуговуванню будинкових систем житлових будинків (водопостачання, водовідведення, зливова каналізації ), роботи по комплексному обслуговуванню об`єктів.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 виконували роботи по роботи по аварійно-технічному обслуговуванню інженерного обладнання багатоквартирного житлового будинку; роботи по поточному ремонту систем електропостачання житлових будинків, технічному обслуговуванню електромереж житлових будинків, технічному обслуговуванню будинкових систем житлового будинку (водопостачання, водовідведення, зливова каналізації).

Дані види робіт визначені Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників (далі -ДКХП) та властиві посаді (професії) «робітник з комплексного обслуговування та ремонту будинків», та професії «слюсар-сантехнік» передбаченими Класифікатором професій ДК 003: 2010, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327 (зі змінами): коди професій за КП -7129, код ЗК ППТР- 17544) та КП - 7136, код ЗК ППТР - 18560 відповідно….

…Як вбачається із актів передачі-приймання виконаних робіт (лютий - вересень 2019 року), вищевказаними особами виконується трудова функція, яка передбачає виконання робіт за посадами (професіями) «робітник з комплексного обслуговування та ремонту будинків» та «слюсар-сантехнік». Зазначені види робіт є процесом праці та не передбачають роботи з досягненням конкретного результату.

Встановлено, фізичні особи залучалися до виконання певних робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами систематично…

…Тобто, фізичні особи повинні були систематично виконувати певні трудові функції відповідно до визначеного виду виконуваної роботи (послуг) та мали постійний характер праці. При цьому, в укладених договорах ніде не зазначається, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику. В завданнях Замовника не вказується конкретний кінцевий результат послуги, із зазначенням кількісних і якісних показників, після досягнення (виконання) яких договір вважається виконаним і дія його припиняється. Крім того, відповідно до пунту 2.1 договорів йдеться про дотримання виконавцем процесів виробництва робіт.

Виходячи з вищевикладеного, відносини, які складаються між Виконавцем та Замовником передбачають виконання роботи на постійній основі у певний проміжок часу та мають на меті саме процес праці…

… За надані послуги (види робіт) вказаним особам проводилась оплата (відомості на виплату готівки за період лютий - вересень 2019 року) …

…Таким чином у 2019 році ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням ФОП ОСОБА_1 , що є порушенням вимог частини 3 статті 24 КЗпП України…».

Як вбачається з Акту інспекційного відвідування, позивач не підписав його у день закінчення інспекційного відвідування та не отримав його.

Зважаючи на встановлені порушення 27.11.2019 ГУ Держпраці у Запорізькій області винесено Припис про усунення виявлених порушень № ЗП3839/575/АВ/П, яким позивача зобов`язано усунути порушення частини третьої статті 24 КЗпП України, який разом із Актом інспекійного відвідування і направлено на адресу позивача листом із повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції.

А, відтак, суд критично оцінює твердження позивача про обмеження його права на подання обґрунтованих зауважень та порушення права на участь у процесі прийняття рішення суб`єктом владних повноважень, у зв`язку із винесенням припису з одночасним складанням акту інспекційного відвідування.

Натомість, щодо суті виявленого порушення під час інспекційного відвідування суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини другої статті 21 КЗпП України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Частиною третьою статті 21 КЗпП України встановлено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма такого повідомлення затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

Статтею 265 КЗпП України (в редакціїї чинній на момент приягнення до відповідальності) передбачено відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом наведеної норми відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах юридичної особи чи фізичних осіб - підприємців.

При цьому, повинен бути встановлений факт використання такою особою найманої праці.

Відповідно до змісту Акту інспекційного відвідування від 27.11.2019 відповідачем встановлено порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України, а саме: «…Під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питання порядку укладення трудового договору встановлено, що у 2019 році сім осіб допущені до роботи без укладення трудового договору, що порушує вимоги ч.3 ст. 24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 …».

В Акті також зазначено, що «…Як вбачається із актів передачі-приймання виконаних робіт (лютий - вересень 2019 року), вищевказаними особами виконується трудова функція, яка передбачає виконання робіт за посадами (професіями) «робітник з комплексного обслуговування та ремонту будинків» та «слюсар-сантехнік». Зазначені види робіт є процесом праці та не передбачають роботи з досягненням конкретного результату…

…Виходячи з вищевикладеного, відносини, які складаються між Виконавцем та Замовником передбачають виконання роботи на постійній основі у певний проміжок часу та мають на меті саме процес праці…».

Однак, суд критично оцінює такі висновки відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Слід зазначити, що Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 по справі №822/723/17 зазначено про те, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Вказана позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 по справі №127/21595/16-ц, від 13.06.2019 № 815/954/18.

Загальне визначення цивільно-правового договору подається у статті 626 ЦК України: договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відтак, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється. Тобто, він застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до частини першої статті 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог частини першої статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно приписів частини першої статті 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. На виконання зазначених приписів, замовник передбачив відсутність підпорядкованості правилам внутрішнього трудового розпорядку, та поклав обов`язок організації процесу виконання робіт з використанням власних засобів на виконавця, таким чином надавши йому можливість вільно обирати зручний для роботи час.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

В ході судового розгляду досліджено угоди, укладені між ФОП ОСОБА_1 та фізичними особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на виконання різного виду послуг.

При цьому, предметом кожного договору, укладеного позивачем із фізичними особами були різного виду, різної тривалості, різної складності послуги, перелік яких визначався в п.1.1 кожного Договору, та вказувався строк виконання робіт.

Так, зокрема, відповідно до п.1.1 цивільно-правових договорів №1 від 14.02.2019, укладеного із ОСОБА_2 та №2 від 14.02.2019, укладеного із ОСОБА_3 , Виконавець (фізичні особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Огляд та регулювання з/арм та регульованої арматури (ЦО та ХВП); огляд трубопроводів інженерних мереж, огляд ізоляції трубопроводів, ЦО, ЦК та ХВП; огляд ввідно - розподільних пристроїв, електропроводки і арматури в підвалах та інших приміщеннях, огляду електрощитових, перевірка заземлення оболонки електрокабелю.

Відповідно до п.1.1 цивільно-правових договорів №3 від 01.03.2019, укладеного із ОСОБА_2 , №4 від 01.03.2019, укладеного із ОСОБА_3 , №5 від 01.03.2019, укладеного із ОСОБА_5 , №6 від 01.03.2019, укладеного із ОСОБА_4 , Виконавець (фізичні особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: технічне обслуговування електромереж житлових будинків; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем житлового будинку (водопостачання, водовідведення, зливна каналізація).

Відповідно до п.1.1 цивільно-правових договорів №7 від 01.04.2019, №14 від 01.05.2019, укладених із ОСОБА_2 , №8 від 01.04.2019, №15 від 01.05.2019, укладених із ОСОБА_3 , №9 від 01.04.2019, №16 від 01.05.2019, укладених із ОСОБА_5 , №10 від 01.04.2019, укладеного із ОСОБА_4 , №11 від 01.04.2019, укладеного із ОСОБА_8 , №12 від 01.04.2019, укладеного із ОСОБА_7 , №13 від 01.04.2019, укладеного із ОСОБА_6 , Виконавець (фізичні особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Аварійно - технічне обслуговування інженерного обладнання багатоквартирного житлового будинку; поточний ремонт систем електропостачання житлових будинків; технічне обслуговування електромереж житлових будинків, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем житлового будинку (водопостачання, водовідведення, зливові каналізації).

Відповідно до п.1.1 цивільно-правових договорів №17 від 01.06.2019, укладеного із ОСОБА_7 , №18 від 01.06.2019, укладеного із ОСОБА_6 , №19 від 01.06.2019, укладеного із ОСОБА_8 , Виконавець (фізичні особи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Аварійно - технічне обслуговування інженерного обладнання багатоквартирного житлового будинку; надання послуг з комплексного обслуговування об`єктів.

Відповідно до п.1.1 цивільно-правового договору №20 від 01.07.2019, укладеного із ОСОБА_2 , Виконавець (фізична особа ОСОБА_2 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Послуги з викошування трави на прибудинковій території будинку.

Відповідно до п.1.1 цивільно-правових договорів №21 від 01.07.2019, укладеного із ОСОБА_3 , №22 від 01.07.2019, укладеного із ОСОБА_5 , №23 від 01.07.2019, укладеного із ОСОБА_4 , Виконавець (фізичні особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Послуги з комплексного обслуговування об`єктів.

Відповідно до п.1.1 цивільно-правового договору №24 від 01.07.2019, укладеного із ОСОБА_8 , Виконавець (фізична особа ОСОБА_8 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Послуги з санітарно-гігієнічної обробки приміщень.

Відповідно до п.1.1 цивільно-правових договорів №25 від 01.07.2019, укладеного із ОСОБА_7 , №26 від 01.07.2019, укладеного із ОСОБА_6 , Виконавець (фізичні особи ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Аварійно - технічне обслуговування інженерного обладнання багатоквартирного житлового будинку; поточний ремонт систем електропостачання житлового і нежитлового будинку; технічне обслуговування мереж жиитлових будинків.

Відповідно до п.1.1 цивільно-правового договору №27 від 01.08.2019, укладеного із ОСОБА_8 , Виконавець (фізична особа ОСОБА_8 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Послуги з комплексного обслуговування об`єктів; послуги з викошування трави на прибудинковій теритоірї будинку.

Відповідно до п.1.1 цивільно-правових договорів №28 від 01.09.2019, укладеного із ОСОБА_2 , №29 від 01.09.2019, укладеного із ОСОБА_3 , №30 від 01.09.2019, укладеного із ОСОБА_4 , Виконавець (фізичні особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ) зобов`язується за завданням Замовника (ФОП ОСОБА_1 ) протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги, а саме: Аварійно-технічне обслуговування інженерного обладання багатоквартирного житлового будинку; поточний ремонт систем електропостачання житлового і нежитлового будинку; послуги з комплексного обслуговування об`єктів.

За результатами виконаних робіт (послуг) за кожним Договором між Виконавцями та Замовником підписані акти приймання-передачі виконаних робіт від 28.02.2019, 31.03.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 30.06.2019, від 31.07.2019, від 31.08.2019 та від 30.09.2019, які відповідно до п. 3.2 Договору, фіксують факт виконання робіт (надання послуг).

Винагорода за цивільно-правовими договорами здійснювалась на підставі Відомостей на виплату готівки (копії у справі).

Жоден із Виконавців не зарахований до штату працівників ФОП ОСОБА_1 .

До трудової книжки Виконавців не вносились записи про роботу, оскільки Договори є цивільно-правового характеру.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відносини з фізичними особами не є трудовими, у разі, якщо оплата праці прямо залежить від виконаної роботи, а такий договір є договором цивільно-правового характеру.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2019 № 825/2058/18, де зазначив, що: «…Аналіз змісту наявних у матеріалах справи укладених договорів та складених на їх виконання актів прийняття робіт дають підстави для висновку, що останні перебувають поза межами правового регулювання трудового законодавства, адже містять умову щодо оплати виконаних робіт залежно від даних акту виконаних робіт, який, у свою чергу складається на підставі виконаних робіт із визначенням обсягу робіт, їх строків та вартості кожної одиниці виготовлених деталей…».

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виконуючи роботи за вищевказаними договорами, не підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, самі організовували свою роботу і виконували її на власний ризик, умови про режим робочого часу, в договорах не визначені, про що, зокрема, зазначено і у самих Договорах, пункт 1.2 яких визначає: «Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не м сплачує страхові внески на заальнообовзкове державне соціальне стразхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Проаналізовані цивільно-правові договори, що укладені між позивачем та фізичними особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , не містять ознак трудових договорів, зокрема: обов`язку виконавців бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години, обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу тощо.

Суду також не надано доказів про визнання вказаних договорів недійсними, удаваними чи неукладеними та існування законодавчо визначеної заборони позивачу укладати зазначені договори.

Посилання відповідача на те, що роботи, які виконавці здійснювали за Договорами цивільно-правового характеру підпадають під трудові функції, які передбачають виконання робіт за посадами (професіями) «робітник з комплексного обслуговування та ремонту будинків» та «слюсар-сантехнік», суд оцінює критично, оскільки позивач, як суб`єкт господарювання, вправі на власний розсуд організовувати виконання завдань, в тому числі і шляхом укладення договорів цивільного-правового характеру.

Зобов`язуючи позивача укласти трудові договори, відповідач не врахував, що затвердження штатного розпису належить до компетенції суб`єкта господарювання. В свою чергу, виникнення, зміна та припинення відносин між позивачем та фізичною особою зумовлені волевиявленням обох сторін і одна із них не вправі в односторонньому порядку змінювати умови щодо яких досягнуто двосторонньої домовленості на врегулювання відносин на підставі цивільного законодавства.

Проаналізувавши зазначені вище норми законодавства стосовно трудових договорів та цивільно-правових угод, дослідивши первинні бухгалтерські документи і цивільно-правові договори, надані позивачем, суд дійшов переконання, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 виступали саме виконавцями цивільно-правових відносин, оскільки виконували різну роботу (послуги), час надання яких обирали самостійно. Розмір винагороди за кожним договором залежав від обсягу роботи, який мали виконати вказані особи.

Більш того, за змістом укладених цивільно-правових договорів ФОП ОСОБА_1 цікавив саме результат наданих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 послуг, виконаних робіт. Тому і винагорода за угодами залежала не від кількості затраченого часу, а саме від результату.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договора, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 №127/21595/16-ц).

Враховуючи наведене, суд вважає неправомірним висновок відповідача, що за цивільно-правовими договорами, які укладені між громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ФОП ОСОБА_1 , мають місце трудові відносини та, в порушення статті 24 КЗпП України, зазначені особи фактично допущені до роботи без укладання трудового договору.

Відтак, суд вважає що Припис про усунення порушень № ЗП3839/575/АВ/П від 27.11.2019 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні досуду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про скасування припису, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 27 листопада 2019 № ЗП 3839/575/АВ/П про усунення виявлених порушень.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2102 (три тисячі сто дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення в повному обсязі складено та підписано 28.09.2020 року.

Суддя Л.Я. Максименко