Справа № 400/2173/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2173/20

Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Миколаїв, 10 липня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання надати відповідь,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо надання відповіді на звернення до Урядової гарячої лінії від 14.03.2020 за номером ІЛ-10387758 в строк, встановлений ст.. 20 Закону України «Про звернення громадян», зобов`язання Міністерство освіти і науки України надати відповідь на звернення до Урядової гарячої лінії від 14.03.2020 за номером ІЛ-10387758.

В обґрунтування позову посилаючись на статтю 20 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР), позивач зазначив про ненаправлення відповідачем відповіді на звернення позивача.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив про невідповідність висновків суду обставинам справи, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції.

У своїх доводах апелянт вказав, що судом першої інстанції не застосовано для вирішення спору ст. 3 та ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», які треба було застосувати. Те, що суд визнав відповіддю на звернення від 14.03.2020 року, насправді не є відповіддю у розумінні ст.. 15 Закону України «Про звернення громадян», тобто, відповідачем не надано відповіді на звернення ІЛ-10387758 від 14.03.2020 року по суті викладеного у цьому зверненні прохання.

19.08.2020 року від Міністерства освіти і науки України надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 у якому відповідач зазначив про необґрунтованість апеляційної скарги, оскільки жодних прав апелянта Міністерство освіти і науки України не порушувало. На звернення ОСОБА_2 від 14.03.2020 №ІЛ-10387758 у строк та у спосіб, передбачені законодавством МОН надало відповідь. Той факт, що зміст розсунень, на думку позивача у справі, не забезпечив поновлення порушених прав, не свідчить про допущення протиправної бездіяльності МОН.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (ухвали) в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.03.2020 ОСОБА_1 через Урядову гарячу лінію звернувся до відповідача і просив доповнити пункт 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній базі з питань освіти, в редакції Наказу Міністерства освіти та науки України №1280 від 25.10.2016року таким реченням «Замість дубліката диплома видається дублікат диплома спеціаліста».

У відзиві, що надійшов від Міністерства освіти і науки України, містяться:

- лист від 31.03.2020 № 3/1159-20, яким позивача повідомлено, що його звернення, які надійшли до Міністерства освіти і науки України, адресовані на Урядову гарячу лінію, серед яких, зокрема, і звернення від 14.03.2020 № ІЛ-10387758, в якому зазначалося, що директоратом вищої освіти і освіти дорослих взято до відома Ваші пропозиції щодо доповнення Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України від 06.03.2015 №249 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 25.10.2016 №1280), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2016р за №1496/29626 в частині видачі дублікатів дипломів спеціаліста особам, які здобули вищу освіту до 1991 року.

Також відповідачем надано до матеріалів справи належним чином завірені роздруківки з робочої електронної пошти головного спеціаліста відділу координації менеджменту закладів освіти директорату вищої освіти і освіти дорослих Божко О.А., що підтверджують надіслання на електронну пошту та отримання ОСОБА_1 відповіді від 31.03.2020 за №3/1159-20 на його звернення від 14.03.2020 за № ІЛ-10387758.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що звернення ОСОБА_1 відповідачем розглянуто у строк, що встановлений Законом "Про звернення громадян", позивач отримав від відповідача роз`яснення на своє звернення в повному обсязі. Той факт, що зміст роз`яснень, на думку позивача, не забезпечив поновлення порушених його прав, не свідчить про допущення протиправної бездіяльності Міністерства освіти та науки України.

Відповідь Міністерства відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію», а тому суд першої інстанції вважав відсутніми підстави для визнання протиправною бездіяльності Міністерства та зобов`язання останього до вчинення певних дій.

Суд першої інстанції визнав лист відповідача від 31.03.2020 № 3/1159-20 належною реакцією на звернення позивача від 14.03.2020 та установив відсутність порушень з боку Міністерства освіти і науки України під час його розгляду.

Судова колегія такі висновки суду першої інстанції вважає правильними з огляду на наступне.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон - № 393/96-ВР) визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 статті 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Стаття 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними, згідно встановлених ст.8 Закону України "Про звернення громадян" вимог, не розглядаються

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у його зверненні від 14.03.2020 року не було пропозиції, він нічого не пропонував. Натомість, у зверненні було прохання про внесення змін до нормативно-правового акту, необхідних для забезпечення його права на отримання дубліката диплома спеціаліста в порядку, встановленому законодавством. При цьому, суд першої інстанції встановив, що відповідач надав відповідь на заяву, як на пропозицію, що не передбачено законом. Отже, на думку апелянта, відповідач не задовольнив його прохання, відповідно до ст. 15 Закону, зобов`язаний був повідомити мотиви відмови у задоволенні прохання з посиланням на закон. Отже, відповідач не надав на думку апелянта відповідь на його звернення.

Колегія суддів такі доводи вважає необґрунтованими, з огляду на те, що судом першої інстанції вірно встановлено надання відповідачем у строк, визначений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» відповіді на звернення ІЛ-10387758 від 14.03.2020 року.

Отримання апелянтом відповіді на звернення ІЛ-10387758 підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме безпосередньо самою відповіддю від 31.03.2020 за №3/1159-20 та належним чином завіреними роздруківками з робочої електронної пошти головного спеціаліста відділу координації менеджменту закладів освіти директорату вищої освіти і освіти дорослих Божко О.А., що підтверджують надіслання на електронну пошту та отримання ОСОБА_1 відповіді від 31.03.2020 за №3/1159-20 на його звернення від 14.03.2020 за № ІЛ-10387758.

Тобто, доводи позивача, які були викладені в позовній заяві щодо ненадання йому відповіді на звернення ІЛ-10387758 спростовуються матеріалами справи.

Доводи про те, що надана відповідь не може бути доказом розгляду звернення ОСОБА_1 від 14.03.2020 року у розумінні ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки фактично вбачається, що апелянта не задовольнила отримана відповідь по суті розглянутого звернення, що в свою чергу не свідчить про допущення протиправної бездіяльності Міністерства освіти та науки України.

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки звернення ОСОБА_1 відповідачем розглянуто у передбачений Законом України «Про звернення громадян» строк, питання, які ставились апелянтом у зверненні вже були розглянуті та на них надано відповіді, відстав для визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.