Справа № 463/3646/20
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/3646/20
Провадження №2-а/463/97/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Шеремети Г.І.

з участю секретаря с/з - Козак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління безпеки міста Львівської міської ради (, зареєстроване в реєстрі місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Зелена, 9) про визнання протиправною та скасування повідомлення, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування повідомлення, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Просить визнати протиправною та скасувати повідомлення, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №LV від 15.04.2020 року, складені інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Пауком Володимиром Івановичем відносно ОСОБА_1 , якими накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15.04.2020 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради було складено відносно нього повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності №LV від 15.04.2020 року, яке залишено на лобовому склі автомобіля. Вказане повідомлення складено відносно позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та порушення вимог п.15.10б,в ПДР, а саме: 15.04.2020 року о 14.57 год. по АДРЕСА_2 здійснив зупинку (стоянку) транспортним засобом на трутуарі, що створює перешкоди у русі пішоходів, ширина смуги для руху пішохода є меншою за 2 метри (1,801м.). Оскаржуваним повідомленням на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Оскаржуваної постанови №LV від 15.04.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не отримував. Вказане повідомлення та прийняту на його основі постанову вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною за відсутності доказів його вини. Наявні на Інтернет сайті Управління безпеки міста ЛМР в розділі постанова - постанова №LV від 15.04.2020 року та 5 фотографій, належного позивачу автомобіля, припар кованого на тротуарі, та на 2 з яких лише видно фрагмент тротуару в невідомому місці, фрагмент автомобіля темно-синього кольору без прив`язкидо марки та д.н.з., та фрагмент частин тіла людини без обличчя, в правій руці якої знаходиться предмет (пристрій без номера) з незрозумілим походженням та призначенням, прикладений до якогось іншого об`єкта та направлений можливо в напрямку темно-синього автомобіля. Також з фотографій видно, що вони зроблені 14.17 год.15.04.2020 року, інші з 14.54 год до 14.55 год. 15.04.2020 року, тобто до моменту вчинення правопорушення, зазначеного у повідомленні та постанові. При цьому позивач вважає, що його автомобіль було залишено із простором не меше 2-х метрів для вільного проходу пішоходів, жодних складнощів для їх проходу не було. З метою захисту свого порушеного права звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. До судового засідання скерував на адресу суду та відповідача відповідь на відзив (а.с.19-22), згідно якої просив позов задоволити, оскільки наявні для цього підстави. В поданій відповіді на відзив позивач зазначив про те, що поданий стороною відповідача відзив на позов не спростовує аргументів, викладених у позові, які вказують на підстави для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а лише підтверджує незаконність прийнятого рішення. Вважає, що в оскаржуваній постанові не зазначено та до відзиву на позов відповідачем не долучено відомостей про відповідну повірку використовуваної техніки - відеореєстратора DMT1, а саме свідоцтва, сертифіката. Долучені до відзиву фотокопії транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого на тротуарів, можливо по АДРЕСА_2, не вказують на те, що автомобіль припарковано з порушенням п.15.10в ПДР. З фото відповідача, на якому зоборажено частину автомобіля неможливо встановити належність автомобіля, його марку, крім того особа, яка стоїть поруч автомобіля тримає в руках прилад, з якого неможливо встановити належність марки та номеру вказаному в оскаржуваній постанові відповідачем, також вказане фото не підтверджує, що саме цим приладом віддалеміром, саме інспектор вимірює відстань від огорожі до належного позивачу авто, саме за адресою АДРЕСА_2. Вважає, що відповідач жодним чином не підтвердив обставин, що згідно оскаржуваної постанови порушення зафіксоване за адресою: АДРЕСА_2, оскільки з представлених стороною відповідача фото видно, що фотофіксація здійснена навпроти огорожі, що знаходиться за адресою по вул.Мечникова, 16А. Крім того, відповідачем не спростовано наведені в позовній заяві відповідачем дані про ширину належного позивачу транспортного засобу та ширини тротуару в місці паркування, які дають можливість безперешкодно паркуватись із залишенням місця для руху пішоходів щонайменше 2 м.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. До судового засідання подав відзив на позов (а.с.26-31), згідно якого просив в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Зазначив, що інспектором з паркування при винесенні оскаржуваної постанови дотримано усіх вимог закону та така складена за наявності обставин, які свідчили про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивача притягнуто до відповідальності, як власника транспортного засобу, що відповідає положенням ст.14-2 КУпАП. Вказаний транспортний засіб знаходився на тротуарі, при цьому у місці не позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками, а відтак відповідач вважає, що позивач порушив вимоги п.15.10б ПДР. Тому вважає, що положення п.15.10в ПДР, згідно якого стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, потрібно застосовувати лише разом з п.15.10б ПДР, згідноякого стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). Крім того, просив проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача та при прийнятті рішення врахувати зазначені у відзиві на позов обставини.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічногозасобу не здійснюється.

Сторони в судове засідання, призначене на 21.08.2020 року не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою судді від 18.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.2020року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради було складено відносно позивача ОСОБА_1 повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності №LV від 15.04.2020 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та порушення вимог п.15.10б,в ПДР, а саме: 15.04.2020 року о 14.57 год. по АДРЕСА_2 здійснив зупинку (стоянку) транспортним засобом марки Дачія Логан, д.н.з. НОМЕР_1 , на тротуарі, що створює перешкоди у русі пішоходів, ширина смуги для руху пішохода є меншою за 2 метри (1,801м.).Оскаржуваним повідомленням на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.(а.с.5).

В подальшому на підставі вказаного повідомлення відносно позивача ОСОБА_1 складено постанову по справі про адміністративне правопорушення №LV від 15.04.2020 року, копія якого представником відповідача долучена до матеріалів справи (а.с.42-43).

Статтею ст.122 КУпАП, зокрема ч.3, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.15.10б ПДР, стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). Положеннями п.15.10в ПДР передбачено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправністьрішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет їх відповідності обставинам справи суд виходить з наступного.

Представлені стороною відповідача фотографії (а.с.52-56) не можуть свідчити про факт вчинення правопорушення, оскільки такі зроблено без прив`язки до місцевості, а саме до АДРЕСА_2 , як зазначено в оскаржуваній постанові, та транспортного засобу, його кольору, марки, номерного знаку. Про що також зазначав у позовній заяві та відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 .

Крім того, суд вважає такими, що мають значення для справи пояснення позивача про те, що належним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення. Однак, проведені інспектором з паркування відповідні заміри не є належним доказом вчинення позивачем інкримінованого йому у вину адміністративного право порушення, оскільки такі здійснено з порушенням встановленої процедури. А саме не представлено доказів на підтвердження того, що такі проводились саме за адресою АДРЕСА_2 , саме щодо транспортного засобу позивача, а також з використанням техніки, яка пройшла відповідні повірку.

Поряд з цим суд вважає вірними покликання сторони відповідача про те, що положення п.15.10в ПДР, згідно якого стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, потрібно застосовувати лише у взаємозв`язку із положеннями п.15.10б ПДР, згідно якого стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Аналіз обставин справи на предмет їх відповідності наведеним вище положенням законодавства свідчить про те, що інспектор з паркування підійшов формально до складення відносно позивача оскаржуваної постанови. Все це призвело до прийняття необґрунтованої та незаконної постанови, яка на думку суду, підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог чинного законодавства та за відсутності доказів вини позивача, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення згідно ч.3 ст.286 КАС України - закриттю.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,286,295,297 КАС України, ст.122КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління безпеки міста Львівської міської ради (, зареєстроване в реєстрі місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Зелена, 9), про визнання протиправною та скасування повідомлення, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задоволити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №LV від 15.04.2020 року, складену інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Пауком Володимиром Івановичем ,відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ч.4 ст.286, ст.ст.295,297 КАС України, п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано - 26 серпня 2020 року.

Суддя: Шеремета Г. І.