Справа № 161/13261/20
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/356/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Кирилюк В.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Луцької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП, а також відсутність у відповідачів доказів, що підтверджують вчинення позивачем цього правопорушення.

Просить суд скасувати постанову відповідача від 30 червня 2020 року №582.

У письмовому відзиві відповідачі просять суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, подав окреме клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищевикладене, а також відсутність від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд здійснює розгляд у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 червня 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітету Луцької міської ради винесена постанова №582, у якій встановлено, що ОСОБА_1 12 червня 2020 року о 09 год. 20 хв. порушила правила благоустрою м. Луцька, а саме самовільно, без дозвільної документації розмістила дерев`яну конструкцію (сарай) на території загального користування по АДРЕСА_1 , що є порушенням п.п. 2.5.5.1.13 Правил благоустрою м. Луцька, прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року №44/2, за що передбачена відповідальність згідно ст.152 КУпАП. На підставі цих обставин, позивачем визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.7).

Відомостей про точну дату отримання цієї постанови позивачем, сторони суду не надали.

Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки оскаржувана постанова винесена 30 червня 2020 року, а позивач звернулася до суду лише 19 серпня 2020 року, вона пропустила встановлений у ч.2 ст.286 КАС України строк звернення до суду.

Одночасно, до позову додане клопотання позивача з проханням поновити цей строк, оскільки він пропущений нею з поважних причин. а саме у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_2 .

Відповідач, подав свої заперечення на це клопотання та просив суд визнати ці обставини не поважними та залишити позов без розгляду.

Частиною першою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На переконання суду, наведені позивачем у своєму клопотанні причини пропуску строку звернення до суду є поважними, а тому, враховуючи, що позивач звернулася до суду протягом короткого проміжку часу, його слід поновити.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

В першу чергу суд вважає за необхідним надати оцінку доводам відповідача про те, що він не є належним відповідачем у цій справі у зв`язку з тим, що не має статусу юридичної особи.

Статтею 214 КУпАП визначено, що адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

При чому, чинний КУпАП окремо у ст.ст.218, 219 розділяє повноваження саме адміністративних комісій, та виконавчих комітетів сільських. селищних та міських рад.

З наведеного слідує, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради є самостійним суб`єктом владних повноважень, який від свого власного імені виніс оскаржувану постанову, а відсутність у неї статусу окремої юридичної особи не свідчить про те, що вона не може бути відповідачем у справі.

Щодо позовних вимог по суті, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Переглянувши надані відповідачем матеріали, які слугували підставою для винесення спірної постанови, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, рапорт до нього, фототаблиці, суд не знайшов будь-яких переконливих доказів того, що саме позивач у справі здійснила самовільне, без дозвільної документації, розміщення дерев`яної конструкції (сараю) на території загального користування по АДРЕСА_1 .

Матеріали справи також не містять доказів того, хто саме здійснює обслуговування цієї загальної території (ОСББ, управитель) і чи притягувався до адміністративної відповідальності особи, відповідальна за її утримання.

Все це у своїй сукупності свідчить про те, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без повного з`ясування всіх обставин у справі та без наявності належних доказів здійснення саме позивачем самовільного розміщення господарської споруди.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами, недоведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, суд дійшов висновку, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.139 КАС України, у зв`язку із задоволенням позову, позивачу слід відшкодувати судовий збір у розмірі 420,40 грн, який він сплатив при зверненні до суду, з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 30 червня 2020 року №582, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради, адреса місцезнаходження м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19.

Повне судове рішення складено та підписано 30 вересня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк