Справа № 308/3894/17
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3894/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою до Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства, мотивуючи її тим, що позивачка ОСОБА_1 , яка проживає за адресою по АДРЕСА_1 та є співвласницею будинковолодіння по АДРЕСА_2 , отримала витяг з протоколу засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 17.02.2017р. №18 Ужгородської міської ради.

Будинок, надвірні споруди та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 , перебувають у спільному користуванні співвласників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Вищевказаним протоколом комісії Ужгородської міської ради зафіксовано рішення, яким комісією погоджено громадянину ОСОБА_3 межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 . згідно розробленого ТОВ «Нью Екосвт Плюс» проекту землеустрою.

ОСОБА_1 вважає протиправними дії Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства у зв`язку з прийняттям рішення, яке зафіксовано протоколом від 17.02.2017рю №18, про погодження ОСОБА_3 меж земельної ділянки.

Комісія з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства діє на підставі Положення, яке затверджено рішенням Ужгородської міської ради від 20.09.2013 року №1044.

Відповідно до п.4.3 Положення про комісію, не підлягають повторному розгляду протягом року земельні спори між одними і тими самими сторонами і з тих самих підстав, щодо яких комісією прийнято рішення.

Всупереч пункту 4.3 Положення про комісію, комісією 17.02.2017 року у межах року повторно розглянуто та прийнято рішення у земельному спорі між одними і тими самими сторонами і з тих самих підстав, щодо яких комісією вже було прийнято рішення, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії від 10.11.2016р. №16.

Стверджує, що дії Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства у зв`язку з прийняттям рішення про погодження ОСОБА_3 меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яке занесено до протоколу від 17.02.2017р. №18, є протиправними, оскільки суперечать пункту 4.3 Положення про комісію, яке затверджено рішенням Ужгородської міської ради від 20.09.2013 року №1044.

Крім цього, протиправність дій комісії з прийняття рішення про погодження ОСОБА_3 меж земельної ділянки, яке занесено до протоколу від 17.02.2017р. №18, зумовлена іншими порушеннями, які були допущені комісією при організації та проведенні засідання з розгляду спірного земельного питання.

Зокрема, спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 15.02.2017р. повідомили Ужгородську міську раду, в тому числі, про свою незгоду із запропонованим ОСОБА_3 проектом розподілу земельної ділянки.

При цьому, комісія всупереч вимогам частини 2 статті 159, статті 160 Земельного кодексу України, які кореспондуються з вимогами пунктів 4.4, 5.3 та 5.6 Положення про комісію не повідомила зацікавлену у земельному спорі особу - ОСОБА_1 про час та місце його розгляду у зв`язку з чим позбавила таку можливості реалізувати передбачені законом права у розглядуваному комісією земельному спорі.

Ужгородська міська рада в особі комісії з вирішення земельних спорів будучи обізнаною на підставі заяви від 15.02.2017 р. з наявними запереченнями ОСОБА_1 до проекту розподілу земельної ділянки не забезпечила право ОСОБА_1 на доведення обґрунтованості таких заперечень, не з`ясувала підстави існуючих заперечень.

Також Ужгородська міська рада в особі комісії з вирішення земельних спорів не витребувала, не дослідила та не врахувала документи, які мають істотне значення у вирішенні існуючого земельного спору.

Зазначає, що внаслідок, вищенаведених порушень, поверхневого ставлення до розгляду земельного спору, відсутності спрямованості на повноту з`ясування обставин, та відсутності сприяння у реалізації законних прав зацікавлених осіб, Ужгородська міська рада в особі комісії з вирішення земельних спорів, прийняла протиправне рішення не тільки внаслідок неправомірних дій, пов`язаних з порушенням процедури, а й по суті протиправне рішення, оскільки оцінка обставинам на які покликається ОСОБА_3 як на підставу обраного ним способу поділу земельної ділянки вже була надана в судовому порядку.

Так, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2014р. у справі №308/7862/13-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10.06.2014 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволені вимоги про реальний розподіл та встановлення порядку користування земельною ділянкою, надвірними та господарськими спорудами пропорційно до розміру часток на житловий будинок.

За цих підстав позивач просить: визнати протиправними дії Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства щодо розгляду земельного спору та прийняття рішення, яке занесено до протоколу від 17.02.2017р. № 18 про погодження громадянину ОСОБА_3 меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 згідно розробленого ТОВ «Нью Екосвіт Плюс» проекту землеустрою; визнати протиправним та скасувати рішення Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства, яке занесено до протоколу від 17.02.2017р. № 18 про погодження громадянину ОСОБА_3 меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 згідно розробленого ТОВ «Нью Екосвіт Плюс» проекту землеустрою.

Відповідач - Ужгородська міська рада в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства подала суду письмові заперечення, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, а рішення занесене до протоколу № 18 від 17.02.2017 року прийнято на законних підставах і у межах повноважень, передбачених Положенням.

Відповідач покликаючись на Положення зазначає, що при надходженні на протязі року повторної заяви з додатками щодо розгляду земельного спору, визначається, чи з`явилися нові обставини, які можуть суттєво вплинути на попереднє рішення комісії, і у разі наявності таких обставин спір розглядається повторно.

Відповідач зазначає, що саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно звернулися з відповідною заявою, що слугувало підставою для повторного розгляду спірного питання щодо погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 і як наслідок, розгляду заяви гр. ОСОБА_3 .

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 (його представник) подав до суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначає, що повторне звернення до комісії надходило від ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , а додатковими матеріалами, тобто підставою для повторного розгляду спору протягом року, став план розподілу земельної ділянки згідно розробленого ТОВ «Нью Екосвіт Плюс» проекту землеустрою, поданий заявниками.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи у його відсутності.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно і належним чином, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Враховуючи, заяви учасників справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, а відтак суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що 05.09.2001 року укладений договір між співвласниками будинку АДРЕСА_2 про уточнення і встановлення порядку користування спільними приміщеннями (підвалом, під`їздом, горищем, сараями) спільним двором, а також земельною ділянкою, відведеною під город. (а.с. 70).

Договір укладений між ОСОБА_7 , яка діяла від імені малолітньої дочки ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 .

Пунктом 2.3 Договору визначено, що земельна ділянка, окрім тієї, що під будинком, розділена на дві частини. Перша це загальний двір, котрим співвласники користуються за взаємною згодою і в рівних потребах. Друга частина відведена під сад, город. В свою чергу ця ділянка землі завжди була поділена на три полоси, відповідно кількості квартир.

Договір передбачає, що у випадку приватизації земельних ділянок діяти наступним чином. Старі аварійні дерев`яні сараї в яких колись зберігалися дрова знести спільними зусиллями і за спільні кошти. Межу між спільним двором і огородом провести про прямій лінії. Частина землі огородами приватизувати, поділивши відповідно на три рівні частини по 1/3 для кожної квартири.

На підставі договору купівлі продажу від 07.10.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Митровцій Ю.Ю. за реєстровим № 2-177 ОСОБА_8 продала ОСОБА_3 42/100 частки житлового будинку з відповідними частками надвірних будов та споруд під АДРЕСА_2 . (а.с. 73-74).

Частиною 1 ст. 158 Земельного кодексу України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах (ч. 3 ст. 158 ЗК України). У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (ч. 5 ст. 158 ЗК України).

В матеріалах справи наявний витяг з протоколу засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 10.11.2016 року № 16 з якого судом установлено, що за наслідками розгляду звернення гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 щодо незгоди із запропонованим гр. ОСОБА_3 проектом розподілу земельної ділянки між співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_2 , вирішили рекомендувати задовольнити план розподілу земельної ділянки між співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_2 , запропонований громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

Також у матеріалах справи наявний витяг з протоколу засідання комісії з вирішення земельних спорі щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 17.02.2017 року № 18 з якого судом установлено, що за наслідками розгляду повторного звернення гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 щодо незгоди із запропонованим гр. ОСОБА_3 проектом розподілу земельної ділянки між співвласниками будинкововлодіння по АДРЕСА_2 , вирішили погодити гр. ОСОБА_3 межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 , згідно розробленого ТОВ «Нью Екосвіт Плюс» проекту землеустрою. У разі незгоди з рішенням рекомендовано звертатися до суду. (а.с. 7).

Положення про комісію з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства затверджене рішенням сесії Ужгородської міської ради від 20.09.2013 р. № 1044 (далі Положення про комісію).

Положенням визначено, що Комісія відповідно до Земельного кодексу України, норм чинного законодавства та в межах своєї компетенції розглядає земельні спори, які виникають на території м. Ужгород щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян, та додержання ними правил добросусідства.

Пунктом 4.2 Положення про комісію визначено, що земельні спори та питання щодо добросусідства розглядаються комісією на підставі письмової заяви (клопотання) однієї з сторін. Заява (клопотання) разом із додатками подається до відділу по роботі із зверненнями громадян або загальний відділ Ужгородської міської ради. У заяві (клопотанні) зазначається: суть спору, адреса земельної ділянки, прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання (місце знаходження) номер телефону другої сторони спору (у разі наявності).

До заяви (клопотання) додаються: - копія документу, який засвідчує право власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, щодо якої виник спір або інша конфліктна ситуація; - копія документу, який засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або копія рішення Ужгородської міської ради, на підставі якого оформляється право на земельну ділянку; - копії всіх рішень судових та інших органів влади щодо врегулювання спору, якщо такі мали місце. Комісія з метою повного та всебічного розгляду справи може вимагати надання інших додаткових документів в залежності від конкретної справи.

Пунктом 4.3 Положення про комісію визначено, що не підлягають повторному розгляду протягом року земельні спори між одними і тими самими сторонами і з тих самих підстав, щодо яких комісією прийнято рішення. При надходженні на протязі року повторної заяви з додатками щодо розгляду земельного спору матеріали подаються секретарем комісії з висновком щодо повторності на розгляд голові комісії з метою визначення, чи з`явились нові обставини, які можуть суттєво вплинути на попереднє рішення комісії. У разі відсутності таких обставин за дорученням голови комісії секретар комісії готує лист щодо відмови у розгляді піднятого заявником питання.

Статтею 77 КАС України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Заперечуючи проти позову та обґрунтовуючи підстави повторного розгляду комісією спірного земельного питання між тими ж сторонами, відповідач зазначає, що саме повторне звернення гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.02.2017 слугувало причиною повторного розгляду комісією спірного питання.

Згідно змісту наявної у матеріалах справи спільної заяви співвласників буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили прийняти до уваги їх незгоду із запропонованим ОСОБА_3 проектом розподілу земельної ділянки, розробленим ТОВ «Нью екосвіт плюс». Заявники доводять до відома, що своїми підписами не завіряли жодного документу в проекті ТОВ «Нью екосвіт плюс». Зазначають, що і надалі притримуються плану розподілу земельної ділянки між співвласниками будинку в рівних частинах, тобто по 1/3. Вказують, що це питання розглядалося на засіданні комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 10.11.2016 № 16. (а.с.9).

За змістом витягу з протоколу засідання комісії з вирішення земельних спорі щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 17.02.2017 року № 18 рішення про погодження гр. ОСОБА_3 межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 , згідно розробленого ТОВ «Нью Екосвіт Плюс» проекту землеустрою прийнято комісією за наслідками повторного звернення гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 .

Суд констатує, що в заяві ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 від 15.02.2017 р. не порушується питання про повторний розгляд спірного земельного питання, зміст заяви не відповідає вимогам п. 4.2 Положення про комісію, до заяви не додано жодних документів, передбачених Положенням про комісію.

Із свого боку Комісія з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства документи від заявників та зацікавленої сторони не витребовувала. Відповідач доказів про витребування документів не подав та про цю обставину не зазначає.

Суд зазначає, що в силу п. 4.3 Положення про комісію підставою для повторного розгляду земельного спору між одними і тими самими сторонами і з тих самих підстав є надходження заяви з додатками щодо розгляду земельного спору. Пунктом 4.3 Положення про комісію також передбачено обов`язковість висновку секретаря комісії про повторність розгляду та наявність нових обставин, які можуть суттєво вплинути на попереднє рішення комісії.

Вказаного висновку секретаря комісії матеріали справи не містять, а відповідач про наявність такого висновку не зазначає.

Матеріалами справи спростовано доводи відповідача про долучення заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до заяви нових обставин, що не були предметом розгляду комісії 10.11.2016 р., а саме плану розподілу земельної ділянки згідно розробленого ТОВ «Нью екосвіт плюс» проекту землеустрою.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до заяви від 15.02.2017 р. ніяких документів не подавали та не посилалися на певні документи, як на нові обставини, які можуть суттєво вплинути на попереднє рішення комісії. Навпаки зміст заяви від 15.02.2017 р. свідчить про те, що заявники погоджуються з існуючим рішенням комісії про розподіл земельної ділянки, яке оформлено протоколом комісії від 10.11.2016 № 16. Отже, вказана заява не порушує питання повторного розгляду комісією спірного земельного питання, яке вже було предметом розгляду між тими ж самими сторонами.

Виходячи із викладеного суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.02.2017 р. не відповідає вимогам п. 4.2 та п. 4.3 Положення про комісію та не могла слугувати підставою для повторного розгляду комісією спірного земельного питання з якого винесено рішення оформлене протоколом від 17.02.2017 №18.

Надаючи оцінку доводам позивача про протиправність спірного рішення з підстав незабезпечення позивачу права на участь у розгляді спірного питання суд виходить із наступного.

Підставою для прийняття спірного протокольного рішення комісії від 17.02.2017 р. слугувала заява гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 від 15.02.2017 р., яка згідно відмітки штемпеля зареєстрована виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за вхідним номером Ко-0665/06-06 від 15.02.2017 р.

Статтею 159 Земельного кодексу України визначено, що земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення.

Статтею 160 Земельного кодексу України визначено, що сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його.

Пунктом 4.4 Положення про комісію встановлено, що земельні спори розглядаються комісією на засіданнях комісії за участі зацікавлених сторін, які не пізніше за 3 дні до засідання комісії повідомляються відділом регулювання земельних відносин про час і місце розгляду спірного питання. У випадку, якщо в ході підготовки матеріалів для розгляду комісією буде з`ясовано, що до заяви не додані усі документи, необхідні для розгляду спору, у повідомленні про час та місце розгляду спору вказується перелік документів, які необхідно представити.

Аналогічна вимога про розгляд спору за участі зацікавлених осіб, які повинні бути не пізніше як за 3 дні до дня засідання комісії повідомлені про час і місце розгляду спору, міститься і у п. 5.3 Положення про комісію. Права сторін земельного спору визначені також п. 5.6 Положення про комісію та передбачають можливість: брати участь у розгляді земельного спору; знайомитися з матеріалами справи; подавати документи та інші докази; давати усні і письмові пояснення; заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони; одержувати копію витягу з протоколу комісії; у разі незгоди з рішенням комісії оскаржити його.

Крім того в силу п. 5.7 Положення про комісію кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд констатує, що можливість сторони або зацікавленої особи заперечувати під час розгляду земельного спору та документально доводити обґрунтованість своїх заперечень забезпечується через здійснення всієї повноти прав визначених законом, що в сою чергу можливо лише за умови своєчасної обізнаності особи про існування спору та час його розгляду.

Позивач вказує на те, що відповідач всупереч вимогам ч. 2 ст. 159, ст. 160 Земельного кодексу України, які кореспондуються з вимогами пунктів 4.4, 5.3 та 5.6 положення про комісію не повідомив зацікавлену у земельному спорі ОСОБА_1 про час та місце його розгляду у зв`язку з чим позбавив позивача можливості реалізувати передбачені законом права у розглядуваному комісією земельному спорі.

Відповідач проти вказаних доводів позивача заперечень не подав, письмових або інших доказів на спростування твердження позивача суду не надав.

Надаючи оцінку обставинам суд погоджується з доводами позивача про порушення відповідачем установленого ним порядку розгляду земельних спорів та позбавлення сторони спору на здійснення належних їй прав.

Так, заява на підставі якої відповідачем прийнято спірне рішення надійшла до відповідача 15.02.2017 р., а вже 17.02.2017 р. комісією прийнято за заявою рішення. Отже, сторони спору та зацікавлені особи об`єктивно не могли бути повідомлені у встановлений строк про засідання комісії із розгляду земельного спору.

При прийнятті рішення суд також враховує наявність рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2014 р. у справі №308/7862/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10.06.2014 про реальний розподіл та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Рішеннями судів установлено, що відповідно до договору від 15.12.1998 року, укладеного на той час між всіма співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 , який на даний час є чинним, співвласниками вказаного будинку визначено порядок користування житловим та допоміжними приміщеннями і за таких обставин немає підстав для встановлення іншого порядку. Вказаний договір посвідчений 15.12.1988 року державним нотаріусом державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-9495. Таким чином, враховуючи наявність нотаріально посвідченого договору від 15.12.1998 року, який суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, ОСОБА_3 придбаваючи частку у буд. АДРЕСА_2 став власником такої, одночасно набувши обов`язок щодо виконання умов договору про встановлення порядку користування конкретними частинами житлового будинку і даний договір є для нього обов`язковим. (а.с. 10-14).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене та на фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що оспорювані дії та рішення відповідача визначеним законом умовам правомірності не відповідають, а тому вважає, що поданий ОСОБА_1 позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 73 78, 90, 242 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 159-160 ЗК України, Положенням, яке затверджено рішенням Ужгородської міської ради від 20.09.2013 року №1044, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними дії Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства щодо розгляду земельного спору та прийняття рішення, яке занесено до протоколу від 17.02.2017 № 18 про погодження громадянину ОСОБА_3 меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 згідно розробленого ТОВ «Нью Екосвіт Плюс» проекту землеустрою.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ужгородської міської ради в особі комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства щодо розгляду земельного спору та прийняття рішення, яке занесено до протоколу від 17.02.2017 № 18 про погодження громадянину ОСОБА_3 меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 згідно розробленого ТОВ «Нью Екосвіт Плюс» проекту землеустрою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.10.2020 року.

Головуючий суддя В.М. Малюк