Справа № 360/2857/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2857/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом приватного підприємства АЛЬФА-М до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправними дій щодо індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок, зобов`язання провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі представника позивача) в інтересах приватного підприємства АЛЬФА-М (далі- позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі - відповідач) у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Луганській області щодо індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок кадастровий номер :02:001:0052 та кадастровий номер :02:001:0078, розташованих за адресами: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні витягів № 447 від 08.07.2020 ЗД-1 :02:001:0052) станом на 08.07.2020 та витяг № 407 від 22.06.2020 ЗД-2 :02:001:0078) станом на 22.06.2020 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельних ділянок кадастровий номер :02:001:0052, кадастровий номер :02:001:0078, місце розташування: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е та видати нові витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку даних земельних ділянок за 2020 рік.

В обґрунтування позовних вимог заначено, що позивач на підставі договорів оренди договору оренди земельної ділянки № 58 від 12.12.2006 та договору оренди земельної ділянки № 04 від 09.11.2007, є орендарем земельних ділянок: кадастровий номер :02:001:0052, кадастровий номер :02:001:0078, місце розташування: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (надалі - ЗД-2).

Позивач звернувся до відповідача з заявами про надання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку ЗД-1, ЗД-2.

Відповідачем сформовано витяг № 447 від 08.07.2020 ЗД-1 :02:001:0052) станом на 08.07.2020 та витяг № 407 від 22.06.2020 ЗД-2 :02:001:0078) станом на 22.06.2020, з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (далі - Витяги) і, у Витягах коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки ЗД-1, ЗД-2 (далі - Кінд) приймається рівним 6,071.

Рішенням сесії 22 скликання (32 сесія) Сєвєродонецької міської ради № 1212 від 19.01.1998 «Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача» затверджено з 01.01.1998 грошову оцінку населених пунктів м. Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача.

У відповідності до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 № 22-28-0.22-125/2-19 значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно .від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення -1,06, 2017рік - 1,0. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.

Тобто, показник середньої (базової) вартості 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьк станом на 01.01.1998 р. має відрізнятися від показника середньої (базової) вартості 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьк станом на будь-яку дату 2020 року лише на кумулятивний добуток коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки за 1998-2016 роки, а саме у 1,703 рази: 1,006 х 1,127 х 1,182 х 1,02 х 1,035 х 1,028 х 1,152 х 1,059 х 1,249 х 1,433 х 1,123 = 3,5649.

Відповідно, показник у розмірі 6,071 обумовлений тим фактом, що відповідачем, при формуванні витягів, протиправно застосовано коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки за 1996 рік: 3,5649 х 1,703 = 6,071.

Таким чином, належний Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки, що має застосовуватися для оцінки земельної ділянки по м. Сєвєродонецьк станом на будь-яку дату 2020 року, має бути рівним 3,5649, а не 6,071, як це вказано у витягах.

Внаслідок протиправних дій відповідача щодо індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні витягів призвели до того, що позивач вимушений сплачувати орендну плату в 1,703 рази вище (6,071/3,5649 =1,703), ніж це передбачено законодавством України.

Головне управління Держгеокадстру у Луганській області позов не визнало, про що 20.08.2020 через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) подало відзив на позовну заяву (арк. спр. 32-36).

В обґрунтування відзиву проти позову відповідач зазначив, що відповідно до договору № 12-75-97 від 02.04.1997, укладеного між виконкомом міської ради та Діпромістом (додаткова угода № 1-97 до договору № 12-75 від 01.07.1997) проведена грошова оцінка земель м. Сєвєродонецьк.

В основі визначення базової вартості земель лежить капіталізація рентного доходу, що виникає завдяки місцерозташуванню населеного пункту в загальнодержавній, регіональній та місцевій системах виробництва і розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерногеологічних умов, архітектурно- ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану та функціонального використання земель. Іншими словами, базова вартість земель населеного пункту відображає результат дії зовнішніх і внутрішніх факторів рентоутворення на рівні населеного пункту (абзац 1 стор. 9 витягу з грошової оцінки земель 1997 року).

Всі показники: чисельність населення м. Сєвєродонецька (абзац 3 стор. 3 витягу з грошової оцінки земель 1997 року), витрати на освоєння та облаштування території (останній абзац стор. 9, абзац 1 стор. 10 витягу з грошової оцінки земель 1997 року), загальна вартість інфраструктурного облаштування території (абзац 3 стор. 10 витягу з грошової оцінки земель 1997 року) застосовувалися станом на початок року розробки оцінки, тобто на 01.01.1997.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оцінку земель» дата оцінки земельної ділянки - дата (число, місяць та рік), на яку проводиться оцінка земельної ділянки та визначається її вартість. Для нормативної грошової оцінки земельної ділянки - дата, вказана в технічній документації.

Тобто, законодавець визначив, що датою проведення нормативної грошової оцінки земель є дата вказана в технічній документації, а не дата прийняття рішення про її затвердження чи дата введення нормативної грошової оцінки в дію.

В свою чергу, 01.01.1998 рішенням Сєвєродонецької міської ради від 19.01.1998 № 1212 затверджена з 01.01.98 грошова оцінка земель населених пунктів м. Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача.

Пунктом 1 рішення Сєвєродонецької міської ради від 22.01.1999 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» встановлено, що міському управлінню земельних ресурсів провести індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька з застосуванням коефіцієнтів індексації, які необхідно застосовувати: до грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення 2,07; до грошової оцінки земель населених пунктів 1,80.

Зазначене рішення Сєвєродонецької міської ради прийнято з урахуванням листа Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Державного комітету України про земельних ресурсах, Державного комітету статистики України від 05.10.98 № 03-303/1592 «Про індексацію грошової оцінки землі».

До зазначеного листа додавався Додаток «Роз`яснення щодо індексації грошової оцінки земель за 1996 та 1997 роки».

У пункті 1 Додатку зазначалося, що по населених пунктах, грошова оцінка яких виконана відповідно до «Змін і доповнень до розділу 3 «Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», затверджених спільним наказом Держкомзему, Мінсільгосппроду, Держкоммістобудування та УААН від 15.04.1997 №46/113/63/34 та зареєстрованих у Мінюсті від 29.10.1997 № 511/2315, індексація витрат на освоєння та облаштування території, які є вихідними для розрахунку грошової оцінки земель населеного пункту, здійснена за індексами вартості основних фондів за станом на 01.04.1996 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.1996 № 523 «Про проведення індексації балансової вартості основних фондів та визначення розмірів амортизаційних відрахувань на повне їх відновлення у 1996-1997 року».

Відповідно до Грошової оцінки земель (абз. 3 стор. 3 додатку 1 до відповіді на відзив від 19.09.2019) нормативно-методичною базою проведеною роботи були Методика грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджена Постанова Кабінету Міністрів України від 23.03.95 № 213 та Порядку грошової оцінки цих земель, затверджений спільним наказом Держкомзему України, Держкоммістобудування України, Мінсільгосппродом України та Української академії аграрних наук 15.04.97 № 46/131/63/34.

Абзацом 2 пункту 1 Додатку визначено, що відповідно до пункту 3.3 згаданих «Змін і доповнень до розділу 3 «Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» індексація витрат на освоєння та облаштування території здійснюється за індексами вартості основних фондів у відповідності до чинного законодавства України.

Таким чином, можна зробити висновок, що при розрахунку грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки населеного пункту у Грошовій оцінці земель використовувалися дані витрат на освоєння та облаштування території населеного пункту в розрахунку на квадратний метр (показник В) з урахуванням індексів вартості основних фондів за станом на 01.04.1996, так як на час розробки Грошової оцінки землі у 1997 році вже відбулася четверта регламентована індексація основних засобів, механізм якої був встановлений «Порядком проведення індексації балансової вартості основних фондів підприємств, організацій та установ за станом на 01.04.1996 (крім об`єктів житлового фонду)», затвердженим спільним наказом Мінстату, Мінекономіки, Мінфіну, Фонду державного майна від 23.05.1996 № 148/64/103/563 та зареєстрованими Мін`юстом 29.05.1996 за № 255/1280.

Абзацом 7 пункту 1 Додатку визначено, що враховуючи, що застосування коефіцієнтів індексації (Кі) до вартості витрат на освоєння та облаштування території населеного пункту, які є вихідними для розрахунку грошової оцінки його земель, і безпосередньо до базової вартості одного квадратного метра земель населеного пункту дає рівнозначні величини, необхідно індексувати безпосередньо грошову оцінку земельної ділянки, що надана у власність або у постійне користування. Грошова оцінка наданої земельної ділянки індексується, виходячи з індексу інфляції в 1996 році 180,3 відсотка і в 1997 році 115,9 відсотка. Тому грошову оцінку земельної ділянки необхідно збільшити на 1996 рік в 1,703 рази, а за 1997 рік в 1,059 рази. Тобто, за станом на 01.01.1999 до грошової оцінки земельної ділянки в населеному пункті необхідно застосовувати коефіцієнт індексації 1,80 (1,703*1,059).

Також у 2000 році Порядком проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 № 783 (яка діяла до 31.01.2011), також визначено, якщо грошову оцінку зазначених земель було проіндексовано за 1996 та 1997 роки на коефіцієнт 1,80 (1,703*1,059), то ця оцінка підлягає індексації за 1998-1999 роки на коефіцієнт 1,13 (1,006*1,127). Тобто, поняття кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель перейшло з Закону України «Про плату за землю» по Податкового кодексу України. Тому, індексація нормативної грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька здійснювалася з урахуванням коефіцієнту індексації за 1996 рік, тобто ще до набрання чинності Податкового кодексу України у 02.12.2010.

Крім того, рішення Сєвєродонецької міської ради № 212 від 22.01.1999 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» є чинним.

При видачі витягу від 29.07.2019 № 892 в розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки правомірно застосовувала коефіцієнт індексації за 1996 рік, оскільки, враховуючи приписи ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», рішення Сєвєродонецької міської ради є обов`язковим для виконання.

Жодного доказу сплати завищеної орендної плати (у 1,703 рази), за вказані земельні ділянки, як це передбачено ст. 72 КАС України, позивач не надав суду.

На думку відповідача позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Оскаржуючи дії відповідача щодо застосування у витязі з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки конкретних коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, позивач фактично оскаржує зміст витягу з технічної документації про нормативної грошової оцінки від 22.06.2020 № 407 та 08.07.2020 № 447, в той час як оформлення таких витягів та їх змістове наповнення належить до виключної компетенції відповідача.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 03.08.2020 про відкриття провадження в адміністративній справі визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання (арк. спр. 23-24).

Ухвалами суду від 02.10.2020 у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та зупинення провадження у справі відмовлено.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Приватне підприємство «АЛЬФА-М», ідентифікаційний код 31015148, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 32/2, зареєстровано як юридичну особу 07.06.2000 за номером 0000275, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 16-17).

Позивач, в особі директора Харлана Е.В. уклав з Сєвєродонецькою міською радою в особі заступника міського голови Поркуяна С.Л. договір № 58 оренди землі від 12.05.2006, місце розташування ділянки: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, площею 0,2613 га, строком по 11.05.2031, цільове призначення : землі промисловості (арк. спр. 11-12).

Крім того, Позивач, в особі директора Харлана Е.В. уклав з Сєвєродонецькою міською радою в особі заступника міського голови Головка Ю.О. договір 04 оренди землі від 09.11.2007, місце розташування ділянки: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, площею 0,1150 га, строком по 11.05.2031, цільове призначення : землі промисловості (арк. спр. 13-14).

Позивачем отримано сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку:

№ 447 від 08.07.2020 земельної ділянки розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, загальною площею 2613 метрів2, кадастровий номер :02:001:0052, в якому зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки 6,071 (арк. спр. 9, 62);

№ 407 від 22.06.2020 земельної ділянки розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, загальною площею 1150 метрів2, кадастровий номер :02:001:0078, в якому зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки 6,071 (арк. спр. 10, 62 зв.б.).

Грошова оцінка земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Павлоград, селища Синецький, селища Лісова Дача, Борівське, села Воєводівка, Боброво, Осколонівка виконана Українським державним інститутом проектування міст Дніпромісто (м. Київ) у 1997 році. Базова вартість 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьку складає 17,344 грн/м.кв (арк. спр. 8, 37-44).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 19.01.1998 № 1212 Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача затверджено з 01 січня 1998 року грошову оцінку земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача (арк. спр. 6-7).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 122.01.1999 № 212 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» вирішено провести індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька з застосуванням коефіцієнтів індексації, які необхідно застосовувати: щодо грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення 2,07; щодо грошової оцінки земель населених пунктів 1,80. Коефіцієнт 1,81, який застосовувався в 1998 році, до ставок грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька в 1999 році не застосовувати (арк. спр. 47).

Відповідно до листа Державного підприємства «Український державний інститут проектування міст Дніпромісто імені Ю.М. Білоконя» № ПС-575 від 17.03.2020 нормативно грошова оцінка земель міста Сєвєродонецька, селища Павлоград, селища Синецький, селища Лісова Дача, Борівське, села Воєводівка, Боброво, Осколонівка виконана Дніпромістом у 1997 році. Загальна вартість інфраструктурного облаштування території м. Сєвєродонецька визначалась станом на 01.01.1997 (включаючи весь період 1996 року). Інформація щодо врахуванням періодів в документації не вказувалась (арк. спр. 21).

Згідно з листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин) від 04.01.2019 за № 22-28-0.22-125/2-19 Про індексацію нормативної грошової оцінки земель, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1,0, Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася (арк. спр. 15).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктами 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 Податкового кодексу України).

Частинами першою, другою статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації (частина шоста статті 120 Земельного кодексу України).

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

За частиною третьою статті 7 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV Про оренду землі до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зазначені норми права дають можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Аналогічна правова позиція вже висловлена Верховним Судом України у постанові від 08.06.2016 у справ № 21-804а16 та постанові від 12.09.2017 у справі № 21-3078а16, а також Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 у справі № 825/308/17, від 19.06.2018 у справі № 822/2696/17, від 17.12.2019 у справі № 804/4739/16, від 27.01.2020 у справі № 804/886/18.

Судом встановлено, що позивач набув права власності на нерухоме майно, а саме торговельний центр, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :06:006:0009.

За таких обставин, внаслідок набуття права власності на будівлі, що розташовані на земельній ділянці, кадастровий номер :02:001:0052 та :02:001:0078, що не заперечується позивачем, у позивача виник обов`язок щодо плати за землю з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Така позиція відповідає висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 07.07.2015 у справі 826/12388/13-а: Незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Отже, позивач є платником земельного податку за земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0052 та :02:001:0078.

Стаття 5 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV Про оцінку земель передбачає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1378-IV Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно з пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до приписів пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Отже, за змістом вказаних норм, для визначення суми податкових зобов`язань з земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земель. Відповідно до законодавства, вона проводиться раз у 5-7 років, а для визначення поточних зобов`язань необхідно проіндексувати її на коефіцієнт індексації, який щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік. При цьому, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно (тобто накопичувально) залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, а не від дати набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки.

Тобто, якщо нормативна грошово оцінка проведена у 1997 році, а введена в дію у 1998 році, індексуючи нормативну грошову оцінку земельної ділянки у 2019 році, необхідно застосовувати поточний розмір нормативної грошової оцінки (тобто введений в дію у 1998 році) та кумулятивно проіндексувати його на коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи з дати проведення нормативної грошової оцінки (1997 рік).

Як встановлено у цій справі, рішення Сєвєродонецької міської ради, яким введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Сєвєродонецька, прийняте 19.01.1998, а введено в дію нормативну грошову оцінку з 01.01.1998.

Коефіцієнти індексації щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік. Тому вимоги пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, які стосуються рішення рад щодо нормативної грошової оцінки, не поширюються на питання застосування щорічних коефіцієнтів індексації.

Натомість, правила застосування щорічних коефіцієнтів індексації встановлено пунктом 289.2 статті 289 Податкового кодексу України.

Так, за змістом пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України кумулятивне (тобто накопичувальне) застосування щорічних коефіцієнтів індексації пов`язане саме з датою проведення нормативної грошової оцінки, але не з датою прийняття рішення ради про її затвердження чи датою введення в дію нормативної грошової оцінки.

Необхідно відрізняти поняття проведення нормативної грошової оцінки та її затвердження, які є різними видами діяльності у сфері оцінки земель (стаття 11 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV Про оцінку земель) та здійснюється різними суб`єктами.

Згідно із законом, із моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов`язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки, але не коефіцієнтів її індексації, які, як зазначалось, застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

При цьому, коефіцієнти щорічно розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.

Законодавство не містить положень, які встановлюють обов`язок застосовувати коефіцієнт індексації перспективно. Натомість, сама базова величина нормативної грошової оцінки земель застосовується після введення її в дію.

Між тим, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки завжди застосовується ретроспективно. Тобто, кожного року, після 01 січня, для розрахунку бази оподаткування земельним податком враховується чинна нормативна грошова оцінка (яка проводиться раз на 5-7 років) з урахуванням кумулятивного (накопичувального) застосування коефіцієнтів індексації (які визначається щорічно). Визначальним є те, що саме закон встановлює, що кумулятивне застосування коефіцієнту індексації починається з дати проведення нормативної грошової оцінки. Враховуючи, що нормативна грошова оцінка проводиться раз на 5-7 років, то щорічно, після її проведення, при визначенні бази оподаткування, будуть враховуватись всі коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи від дати проведення нормативної грошової оцінки.

Сенс кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації саме у тому й полягає, щоб, застосовуючи їх за минулі роки, починаючи з дати проведення грошової оцінки, щорічно актуалізувати базу оподаткування земельним податком.

Зазначену правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 18.12.2019 у справі № 804/937/16 та від 24.12.2019 у справі № 804/1184/16.

На думку суду правильне визначення поняття дати проведення нормативної грошової оцінки земель є визначальним у цьому спорі, оскільки від цієї дати необхідно починати кумулятивне застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки, що, зрештою, впливає на розмір плати за землю.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 1 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV Про оцінку земель дата оцінки земельної ділянки - дата (число, місяць та рік), на яку проводиться оцінка земельної ділянки та визначається її вартість. Для нормативної грошової оцінки земельної ділянки - дата, вказана в технічній документації.

У спірних правовідносинах відповідач, при формуванні витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,2613 га, кадастровий номер :02:001:0052 та земельної ділянки загальною площею 0,1150 га, кадастровий номер :02:001:0078, застосував чинну з 01.01.1998 нормативну грошову оцінку земель міста Сєвєродонецька (згідно з рішенням Сєвєродонецької міської ради від 19.01.1998 № 1212 Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача). При цьому, відповідач кумулятивно застосував коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи не від дати проведення нормативної грошової оцінки (1997 рік), а на рік раніше (1996 рік).

Це означає, що відповідач, застосовуючи кумулятивно коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, правильно застосував коефіцієнт індексації за 1997 рік (1,059) та неправильно застосував коефіцієнт індексації за 1996 рік (1,703).

Щодо посилання відповідача на те, що Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС України, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер, суд зазначає таке.

Позивач у своїй позовній заяві не оскаржує витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку як правові акти індивідуальної дії, а оскаржує дії відповідача щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 1996 рік (1,703) та за 1997 рік (1,059), з якими вона не погоджується, що у даному випадку є належним способом судового захисту.

Зазначена позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 814/789/17.

Оскільки грошова оцінка земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Павлоград, селища Синецький, селища Лісова Дача, Борівське, села Воєводівка, Боброво, Осколонівка проведена у 1997 році, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель має застосовуватися кумулятивно з 1997 року, а не з 1996 року як зазначає відповідач.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилання відповідача на пропуск строку звернення позивача до суду, суд вважає безпідставним та зазначає.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем в даній справі оскаржуються дії відповідача при формуванні витягів № 447 від 08.07.2020 :02:001:0052) станом на 08.07.2020 та витяг № 407 від 22.06.2020 ЗД-2 :02:001:0078) станом на 22.06.2020 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки.

До суду позивач звернувся 27.07.2020, тобто у строк встановлений частиною другою статті 122 КАС України.

Що стосується клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб. За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

У позовній заяві адвокат Сутковий Андрій Миколайович заявив клопотання про стягнення з відповідача судових витрат, включаючи витрати на правову допомогу.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (пункти перший, другий частини сьомої статті 139 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Такі документи повинні містити відомості, що безперечно свідчать про здійснення позивачем відповідних витрат, пов`язаних із розглядом в суді даної справи. Витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Станом на час вирішення справи суду не надано договору про надання правничої допомоги та доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (у тому числі склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги).

Внаслідок того, що витрати на правничу допомогу адвоката документально не підтверджені, вони відшкодуванню позивачу не підлягають.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 4204,00 грн, що підтверджено платіжними дорученнями від 09.07.2020 № 322 та від 21.07.2020 № 3 (арк. спр. 4,5).

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору 4204,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «АЛЬФА-М» (ідентифікаційний код 31015148, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 32/2) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (ідентифікаційний код 39771244, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, буд. 17, корп. 2) про визнання протиправними дій щодо індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок і зобов`язання провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельних ділянок задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Луганській області щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер: номер :02:001:0052 та кадастровий номер :02:001:0078, розташованих за адресами: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні витягів № 447 від 08.07.2020 станом на 08.07.2020 та витяг № 407 від 22.06.2020 станом на 22.06.2020 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер: :02:001:0052, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, без застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) та видати Приватному підприємству «АЛЬФА-М» новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки за 2020 рік.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер: :02:001:0078, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська (Богдана Ліщини), 1-д, 1-е, без застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) та видати Приватному підприємству «АЛЬФА-М» новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки за 2020 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (ідентифікаційний код 39771244, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, буд. 17, корп. 2) на користь Приватного підприємства «АЛЬФА-М» (ідентифікаційний код 31015148, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 32/2) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4204,00 грн (чотири тисячі двісті чотири грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива