Справа № 826/10279/17
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Бужак Н.П., Костюк Л.О.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

представника позивача: Ковальчука А.С.;

представників відповідача: Білецької В.В., Стародубець М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Анда Ейр» до Державної авіаційної служби України про визнання протиправною та скасування постанови № 002574 серія АА від 24.07.2017 р.,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анда Ейр» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної авіаційної служби України (надалі - відповідач) в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 002574 серія АА від 24.07.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, прийнявши оскаржувану постанову, порушує права та інтереси позивача, оскільки вимога про внесення до сертифікату експлуатанта двох повітряних суден не маю юридичного підґрунтя, позаяк відповідач виконує нерегулярні (чартерні) повітряні рейси, а тому для провадження діяльності з перевезення пасажирів та/або вантажу повітряним транспортом авіаперевізник повинен мати у своєму розпорядженні хоча б одне повітряне судно у власності або за лізингом. Отже, вважає, дії позивача є правомірними та ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2020 р. позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу за порушення в галузі цивільної авіації № 002574 серія АА від 24.07.2017 р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції винесено із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт зазначає, положеннями Повітряного Кодексу України передбачено, що з метою забезпечення безпеки польотів, надійності експлуатації повітряних суден та забезпечення безперебійної роботи транспортної системи України в частині транспортних перевезень експлуатант комерційної авіації повинен забезпечити фінансову спроможність у відповідності до авіаційних правил України та експлуатацію не менше двох повітряних суден. Закон не розмежовує види повітряних перевезень на регулярні та нерегулярні. Оскільки позивачем не зазначено в сертифікаті експлуатанта друге повітряне судно, апелянт вважає, що правомірно застосував до позивача штрафні санкції за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 липня 2017 року державним інспектором Інспекції з виконання польотів (ІВП) Державної Авіаційної служби України (ДАСУ) Сиволапом Василем Петровичем складено Протокол № 000529 серії АА про правопорушення у галузі цивільної авіації, відповідно до якого встановлено пропущення позивачем терміну внесення до сертифікату експлуатанта (СЕ) другого повітряного судна (ПС) з чинним САП, чим порушено п. 6.4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України (МТУ) від 5 липня 2010 р. № 430, та частини 6 ст. 10 Повітряного кодексу України.

На підставі вищезазначеного Протоколу від 17.07.2017 року, Головою ДАСУ Більчуком О.В. винесено у відношенні ТОВ «АНДА ЕЙР» Постанову № 002574 серія АА від 24.07.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, якою встановлено провадження позивачем діяльності за відсутності в СЕ відомостей щодо внесеного другого ПС, що є порушенню ч. 6 ст. 10 ПК України.

На підставі абз. 2 п. 3 ч. 1 ст. 127 ПК України на ТОВ «АНДА ЕЙР» накладено штраф у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що положеннями Повітряного кодексу України не передбачено обов`язку забезпечення експлуатантом експлуатації не менше 2 повітряних суден, які перебувають у власності експлуатанта, а позивачем забезпечено експлуатацію не менше 2 повітряних судом шляхом укладення угод вет-лізу. При цьому, відповідач посвідчив дозвіл на використання позивачем повітряних суден третіх осіб та не надав жодного доказу не забезпечення за таких обставин позивачем безпеки польотів, надійності експлуатації повітряних суден та забезпечення безперебійної роботи транспортної системи. Також суд першої інстанції зазначив, що позивач не здійснює регулярні пасажирські перевезення, а тому не міг допустити порушення п. 6.4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України (МТУ) від 5 липня 2010 р. № 430 «Про затвердження Правил сертифікації експлуатантів, що здійснюють експлуатацію цивільних повітряних суден (літаків) з метою виконання комерційних транспортних перевезень згідно з вимогами OPS 1.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України від 19.05.2011 №3393-VІ з наступними змінами та доповненнями у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин (надалі - ПК України).

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ПК України, державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень:

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту;

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації);

національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Згідно ч. 1 ст. 5 ПК України, уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за такими напрямами:

1) здійснення комплексних заходів щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, геологічної, економічної та інформаційної безпеки;

2) створення умов для розвитку авіаційної діяльності, повітряних перевезень та їх обслуговування, виконання авіаційних робіт та польотів авіації загального призначення;

3) організація використання повітряного простору України;

4) представництво України в міжнародних організаціях цивільної авіації та у міжнародних відносинах з питань цивільної авіації.

Відповідно до п.п. 1, 2 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №520 (надалі - Положення №520), Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Державіаслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно пп. 9 п. 4 Положення № 520, Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань, здійснює нагляд та контроль за дотриманням суб`єктами авіаційної діяльності вимог законодавства, авіаційних правил України, зокрема шляхом проведення планових і позапланових перевірок, аудитів та інспектувань, а також ситуаційних експериментів, випробувань, оглядів, спостережень.

За змістом ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 10 ПК України безпека авіації складається з безпеки польотів, авіаційної безпеки, екологічної безпеки, економічної та інформаційної безпеки.

З метою забезпечення безпеки цивільної авіації уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню авіаційних подій, шляхом: встановлення критеріїв безпеки авіації; встановлення необхідного рівня безпеки авіації; здійснення аналізу та визначення існуючого рівня безпеки авіації; проведення планових та позапланових перевірок, інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності; встановлення строків і здійснення контролю за проведенням коригуючих дій суб`єктами авіаційної діяльності; заборони, скасування, тимчасового припинення або зміни виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці авіації або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України; анулювання, тимчасового припинення дії сертифікатів, свідоцтв, ліцензій, дозволів, обмеження прав, наданих цими документами, скасування погодження кандидатур згідно з частиною десятою цієї статті; накладення штрафів та вжиття інших заходів щодо забезпечення безпеки авіації.

З метою забезпечення безпеки авіації та суспільства уповноважений орган з питань цивільної авіації може встановлювати обмеження або заборону щодо вчинення певних дій суб`єктами авіаційної діяльності або зобов`язати їх вчиняти певні дії відповідно до авіаційних правил України.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.6 розд. 5 Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 09.02.2010 р. № 68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2010 р. за № 307/17602 (далі - Положення № 68), державний інспектор діє відповідно до посадової інструкції та повинен виконувати свої обов`язки об`єктивно і неупереджено, керуючись нормативними актами, а у разі, якщо державному інспектору стає відомо, що діяльність або бездіяльність будь-якої особи загрожує або може загрожувати безпеці авіації, він зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів у межах своїх повноважень для усунення загрози безпеці авіації.

Відповідно до п. 2.2 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 26.12.2011 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/20386 (далі - Порядок № 637), протоколи про правопорушення мають право складати Голова Державіаслужби, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби, керівники аеропортів, начальники служб, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.

Отже, до повноважень відповідача належить проведення оцінки ризиків та рівня безпеки цивільної авіації з метою впровадження відповідних заходів, а також здійснення нагляду за безпекою польотів повітряних суден шляхом проведення відповідних перевірок за резульатами проведення яких державні інспектори Державіаслужби можуть складати протоколи про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Відповідно до п. 97 ч. 1 ст. 1 ПК України, суб`єктом авіаційної діяльності є фізичні та юридичні особи незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості, які проводять діяльність у галузі цивільної авіації.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ПК України дія цього Кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України, а саме:

1) в Україні - на юридичних та фізичних осіб в частині, що їх стосується, крім суб`єктів державної авіації, на яких поширюється дія статей 4, 7-9, 23-33, 38, 45, 46, частини першої статті 57, частини другої статті 63, 65, статей 69, 110-116 і частини другої статті 119;

2) за межами України - на авіаційний персонал під час виконання ним службових обов`язків та цивільні повітряні судна України, їх експлуатацію і технічне обслуговування.

Таким чином, ТОВ «Анда Ейр» є суб`єктом авіаційної діяльності, а тому зобов`язаний дотримуватись норм, що передбачені законодавством у галузі цивільної авіації.

Відповідно до п.36, 86, 104 ч.1 ст.1 ПК України, експлуатант - юридична або фізична особа, яка експлуатує чи пропонує послуги з експлуатації повітряних суден.

Регулярне повітряне перевезення - повітряне перевезення, під час якого всі місця для перевезення пасажирів, багажу і пошти доступні для загального платного користування, а перевезення здійснюється між одними і тими самими пунктами відповідно до опублікованого розкладу чи в установлені проміжки часу, або з частотою, яка свідчить про регулярність польотів;

Чартерне повітряне перевезення - нерегулярне повітряне перевезення, що здійснюється на підставі договору чартеру (фрахтування), за яким авіаперевізник надає фрахтівнику або фрахтівникам за плату визначену кількість місць або всю місткість повітряного судна на один або декілька рейсів для перевезення пасажирів, багажу, вантажу або пошти, що зазначені фрахтівником.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, в рамках спірних правовідносин ТОВ «Анда Ейр» є експлуатантом, який здійснює виключно чартерні перевезення на базі Аеропорту "Київ" (Жуляни).

Пунктом 6 ст.10 ПК України визначено, що з метою забезпечення безпеки польотів, надійності експлуатації повітряних суден та забезпечення безперебійної роботи транспортної системи України в частині транспортних повітряних перевезень експлуатант комерційної авіації повинен забезпечити фінансову спроможність у відповідності до авіаційних правил України та експлуатацію не менше двох повітряних суден.

Аналіз наведеної норми дає змогу дійти висновку, що позивач, як експлуатант комерційної авіації, зобов`язаний забезпечити:

1) фінансову спроможність у відповідності до авіаційних правил України;

2) експлуатацію не менше двох повітряних суден.

В рамках спірних правовідносин у контролюючого органу відсутні будь-які претензії до фінансового стану позивача, а спір стосується лише експлуатації (наявності в СЕ) позивачем одного судна.

Разом з тим, сторонами не заперечується, що для забезпечення спільної комерційної експлуатації більше ніж двох повітряних суден, ТОВ «Анда Ейр» уклало угоди вет лізу (wet leasing - мокрого лізингу) з рядом авіаперевізників (з ТОВ "АК "Браво", ТОВ "ЯнЕір" ЛТД, ТОВ "АК "Роза Вітрів"), що також підтверджується листами Державної авіаційної служби України № 1.18-502 від 18.01.2017 року, № 1.18-2356 від 15.03.2017 року, №1.18-2991 від 30.03.2017 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Оскільки п. 6 ст. 10 ПК України не передбачено обов`язку забезпечення експлуатантом експлуатації не менше 2 повітряних суден, які перебувають у власності експлуатанта, а позивачем забезпечено експлуатацію не менше 2 повітряних судом шляхом укладення угод вет лізу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність належних доказів, які б підтверджували порушення позивачем наведеної норми Повітряного кодексу України.

Посилання відповідача на те, що договори оренди повітряних суден з екіпажем ("Wet lease" - мокрий лізинг), які позивач заключив з ТОВ "АК "Браво", ТОВ "ЯнЕір" ЛТД, ТОВ "АК "Роза Вітрів" не гарантують забезпечення безпеки польотів, надійності експлуатації повітряних суден та забезпечення безперебійної роботи транспортної системи, адже фактично повітряні судна позивачу не передаються, а лише можливо будуть надані за зверненням до компанії орендодавця, судом першої інстанції не було прийнято до уваги, оскільки в листах № 1.18-502 від 18.01.2017 року, № 1.18-2356 від 15.03.2017 року, №1.18-2991 від 30.03.2017 року, відповідач посвідчив дозвіл на використання позивачем повітряних суден третіх осіб. Окрім того, відповідачем до матеріалів справи не надано жодного доказу не забезпечення за таких обставин позивачем безпеки польотів, надійності експлуатації повітряних суден та забезпечення безперебійної роботи транспортної системи.

Стосовно порушення позивачем п. 6.4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України (МТУ) від 5 липня 2010 р. № 430, суд першої інстанції зазначив наступне.

Застосування вимог OPS 1 в Україні при сертифікації експлуатантів та подальшому нагляді за ними з метою забезпечення необхідних стандартів безпеки авіації врегульовано Правилами сертифікації експлуатантів, що здійснюють експлуатацію цивільних повітряних суден (літаків) з метою виконання комерційних транспортних перевезень згідно з вимогами OPS 1, затвердженого Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України 05.07.2010 N 430 (надалі - наказ № 430).

Відповідно до п.6.4 наказу № 430 експлуатант, який виконує регулярні пасажирські перевезення, повинен постійно мати в своєму СЕ не менше ніж два ПС, придатні для виконання комерційних транспортних перевезень, - власні або на підставі договору про оренду (не менше ніж три роки), які мають чинні сертифікати льотної придатності. В окремих випадках - у разі розірвання або закінчення строку дії договорів оренди, пошкодження ПС, в інших випадках втрати льотної придатності ПС - СЕ може містити тільки одне ПС з чинним сертифікатом льотної придатності, але протягом не більше ніж трьох місяців.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, позивач не міг допустити порушення п.6.4 Наказу, оскільки є експлуатантом, що виконує виключно чартерні перевезення.

При цьому, відповідачем до матеріалів справи не надано доказів здійснення позивачем регулярних пасажирських перевезень.

Посилання апелянта на те, що ч. 6 ст. 10 ПК України не розмежовує види повітряних перевезень на регулярні та нерегулярні, а також те, що дана норма розповсюджується на експлуатантів комерційної авіації, яким є позивач, колегія суддів відхиляє, оскільки як вірно зазначено вище судом першої інстанції дана норма не передбачає обов`язку експлуатанта забезпечити експлуатацію не менше 2 повітряних суден, які перебувають у його власності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не було допущено порушення п. 6.4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України (МТУ) від 5 липня 2010 р. № 430, та частини 6 ст. 10 Повітряного кодексу України (ПКУ), а відтак постанова № 002574 серія АА від 24.07.2017 року про накладення на ТОВ «Анда Ейр» штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації є протиправною та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченні на позовну заяву, з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови виготовлено 01.10.2020 р.