Справа № 440/3591/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 р.Справа № 440/3591/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ч.1 ст. 382 КАС України, у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 по справі № 440/3591/18

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_2 ( далі ОСОБА_2 , заявник) звернувся до суду із заявою, в порядку ч.1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), в якій просив встановити судовий контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі №440/3591/18 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській (далі ГУ ПФУ у Полтавській обл., відповідач) у місячний строк подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_2 зазначив, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі № 440/3591/18 в частині виплати заборгованості з пенсійних виплат з 05.03.2019 ( до кінця 2019 року включно), що свідчить про наявність підстав для встановлення судового контролю за її виконання в порядку ст. 382 КАС України. Вказав, що посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 14.08.2019 № 804 ( далі Постанова № 804) є необгрунтованими, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, її визнано нечинною.

Зауважив, що вирішення питання щодо встановлення судового контролю можливо і після постановлення судового рішення, посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.05.2020 у справі № 800/320/17.

21.09.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_2 , подану в порядку ч.1 ст.382 КАС України, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд заяви за його відсутності. На задоволенні вимог наполягав.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі № 440/3591/18 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ у Полтавській обл., третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській обл., які полягають у зменшенні розміру його пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018;

зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській обл. перерахувати та виплачувати йому пенсію у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, та провести відповідні виплати з врахуванням сплаченого;

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській обл. щодо відмови здійснити йому виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії за період із 22.04.2013 року по 31.08.2013 та починаючи із 01.09.2013 на підставі довідок Полтавського ОВК про розмір грошового забезпечення від 06.05.2014 №8/1409/72005;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській обл. здійснити йому перерахунок пенсії із 22.04.2013 по 31.08.2013 включно згідно довідки Полтавського ОВК від 06.05.2014 №8/1409/72005, виданої на виконання постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2014 №539/555/14-а, виходячи із основного розміру пенсії 4352,11 грн. та провести відповідні виплати з врахуванням сплаченого;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській обл. здійснити перерахунок та виплачувати йому з 01.09.2013 пенсію згідно довідки, виданої Полтавським ОВК від 06.05.2014 №8/1409/72005 (обчисленої з урахуванням додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, встановленому наказом Міністра оборони України №595 від 15.11.2010, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 зі змінами згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року № 161), виходячи із основного розміру його пенсії у сумі 5076,46 грн. та провести відповідні виплати з врахуванням сплаченого.

11.04.2019 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

02.06.2020 постановою Другого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській обл. перерахувати та виплачувати позивачу пенсію у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії станом на 03.01.2018, починаючи з 05.03.2019.

Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Полтавській обл. про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській обл. щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 за рахунок виплати з 05.03.2019 лише частини суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській обл. здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 у справі № 440/3591/18 залишено без змін.

Позивач, вважаючи, що відповідач вказане рішення суду добровільно не виконує, звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за його виконанням, в порядку ч.1 ст. 382 КАС України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 1-2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів зазначає, що положення ст. 382 КАС України не містять застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати від 14.05.2020 у справі № 800/320/17, які з урахуванням ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує при вирішенні спірних правовідносин, а тому визнає слушним посилання заявника на вказану правову позицію Верховного Суду.

За наслідком системного аналізу норм положень статті 382 КАС України колегія суддів вказує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській обл. здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ у Полтавській обл. позивачу листом від 06.08.2020 повідомлено, що на виконання вказаної вище постанови йому проведено перерахунок пенсії, з урахуванням 100% суми її підвищення з 01.01.2018. Доплату пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно нараховано у розмірі 9354,77грн. Виплату нарахованих сум буде проведено за наявності додаткових бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Беручи до уваги те, що відповідач є органом, який утримується за рахунок Державного Бюджету, а також те, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, колегія суддів вважає, що відповідачем вжито заходи на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020, яким проведено необхідні нарахування та зазначено, що їх виплата буде здійснена за рахунок наявності бюджетних асигнувань.

Враховуючи обставини справи та положення ст. 382 КАС України колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020, оскільки об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль, до суду не надано та під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що положення ст. 382 КАС України передбачають право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 по справі № 800/320/17, який вдповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує при вирішенні даної справи.

Доводи заявника про те, що відповідачем до суду не надано доказів, які б свідчили про виконання вказаного вище рішення суду колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять лист ГУ ПФУ у Полтавській обл. від 06.08.2020, який їх спростовує.

Щодо інших доводів заявника колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в заяві аргументи заявника, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ч.1 ст.382 КАС України, у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року по справі № 440/3591/18 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді П`янова Я.В. Спаскін О.А.

Повний текст ухвали виготовлений 30.09.2020