Справа № 160/5789/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року Справа № 160/5789/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем помилково в книзі обліку доходів та витрат (для платника єдиного податку 3 групи, які є платниками ПДВ) з 01.04.2018 по 30.06.2019 вказувалась сума грошових коштів, отриманих ним на розрахунковий рахунок в рахунок компенсації за відвантажену продукцію без урахування ПДВ, а в деклараціях платника єдиного податку за 2018 - 2019 роки вказані суми відображались з урахуванням ПДВ, що призвело до викривлення податкової звітності, та, як наслідок, переплаті єдиного податку за 2018 та 1 півріччя 2019 років. Проте, позивач вказує, що ним виправлена допущена помилка шляхом подання уточнюючих декларацій з єдиного податку, в результаті чого по особовому рахунку відображено суму переплати з єдиного податку. Позивач акцентує увагу, що уточнюючі декларації прийняті контролюючим органом без жодних зауважень. Однак, контролюючим органом безпідставно, на думку позивача, встановлено заниження ПДВ в сумі 273 960 грн. Крім того, позивач вказує на необґрунтованість висновків контролюючого органу в частині безпідставного формування податкового кредиту за операцією з придбання легкового автомобіля, оскільки, як зазначає позивач придбаний автомобіль використовується ним в господарській діяльності, а тому віднесення суми ПДВ до податкового кредиту за операцією з придбання автомобіля є правомірним та обґрунтованим.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 16.06.2020.
В підготовче засідання 16.06.2020 сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 30.06.2020.
Від відповідача 19.06.2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 203 182 грн. Та не складено і не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за грудень 2018 року на суму ПДВ 13 573 грн., за червень 2019 року - 189 609 грн. Також відповідач вказує, що перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань за період з 01.04.2018 по 30.06.2019 в сумі 273 690 грн. чим порушено п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201 та п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, а тому висновки акту перевірки є обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення скасуванню не підлягають.
У зв`язку з неявкою сторін в підготовче засідання 30.06.2020, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Розгляд справи призначено на 11.08.2020.
Від позивача 11.08.2020 до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів використання придбаного автомобіля в його господарській діяльності.
Також, від позивача 11.08.2020 надійшла відповідь на відзив, в якій він просить позовні вимоги задовольнити та додатково до обґрунтувань, викладених в позові, зазначає, що після проведення перевірки, але до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ним подано до контролюючого органу уточнені декларації платника єдиного податку за 2018 рік та І півріччя 2019 року, яким уточнено (виправлено) показники звітності. Позивач зазначає, що уточнені декларації прийнято контролюючим органом, що було відображено електронному кабінеті платника податків.
В підготовче засідання 11.08.2020 з`явились представник позивача та представник відповідача. У зв`язку з неотриманням відповідачем копії відповіді на відзив, розгляд справи відкладено на 18.08.2020.
В підготовче засідання 18.08.2020 з`явились представник позивача та представник відповідача. Позивачем подано заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення у справі. Сторони не заперечували щодо закриття підготовчого судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.09.2020.
Судове засідання, призначене на 08.09.2020 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Маковської О.В. у відпустці, розгляд справи відкладено на 15.09.2020.
В судове засідання 15.09.2020 з`явився позивач. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Позивач в судовому засіданні надав пояснення по суті позовних вимог, просив їх задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Оскільки матеріали справи містять достатньо доказів необхідних для вирішення спору по суті та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем, видами діяльності якого є прісноводне рибництво (аквакультура); забір, очищення та постачання води; будівництво водних споруд; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням та вантажний автомобільний транспорт.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 01.07.2019, за результатами якої складено акт від 07.02.2020 №6360/04-36-33-06/ НОМЕР_1 .
За висновками акту перевірку встановлено наступні порушення, зокрема,:
- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201, п.189.1, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині заниження податкових зобов`язань з ПДВ всього у сумі 273 960 грн., у тому числі за грудень 2018 року - 13 573 грн., квітень 2019 року - 70 778 грн., червень 2019 року - 189 609 грн.;
- п.201.10 ст.201 ПК України в частині не реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН на суму ПДВ грудня 2018 - 13 573 грн., квітня 2019 - 70 778 грн., червня 2019 - 189 609 грн.
Висновки акту перевірки обґрунтовано тим, що відповідно до наданих декларацій платника єдиного податку за 2018 рік та 1 півріччя 2019 року дохід платника податку, від провадження діяльності складає 407 200 грн. та 5 688 266,24 грн. відповідно. В книзі обліку доходів і витрат для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками ПДВ в гр.2 розділу 1 «Доходи» відображено дохід від провадження діяльності в сумі за 2018 рік - 308 741,67 грн., за 2019 рік - 3 734 000,01 грн., що менше чим задекларований в деклараціях платника єдиного податку за 2018 рік та 1 півріччя 2019 року дохід на 98 458,33 грн. та 1 954 266,23 грн. відповідно.
В той же час, в акті перевірки контролюючий орган зазначає, що перевіркою достовірності визначення обсягу доходу відображеного в звітах суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку та податкових деклараціях платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, з даними про суми обсягу доходу встановленими в ході перевірки, порушень не встановлено (п.2.2.2 акту).
В ході перевірки також встановлено, що:
- за період з 01.04.2018 по 30.06.2019 у рядку 1 декларацій з ПДВ задекларовано обсяг постачання в загальній сумі 339 333 грн., що на 67 867 грн. менше суми задекларованого доходу в декларації платника єдиного податку за 2018 рік;
- за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у рядку 1 декларацій з ПДВ задекларовано обсяг постачання в загальній сумі 4 740 222 грн., що на 948 044 грн. менше суми задекларованого доходу в декларації платника єдиного податку за 1 півріччя 2019 року.
Враховуючи викладене, контролюючим органом зроблено висновок про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 203 182 грн., з них за грудень 2018 року в сумі ПДВ 13 573 грн., за червень 2019 року в сумі ПДВ 189609 грн. та не складено і не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за грудень 2018 року в сумі ПДВ 13 573 грн., а за червень 2019 року в сумі ПДВ - 189 609 грн.
Суд зазначає, що відповідно до п.296.1 ст.296 ПК України платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.
Згідно з п.п.296.1.2 п.296.1 ст.296 ПК України платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів та витрат за формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
у графах 2-7 відображається дохід від провадження господарської діяльності, що оподатковується за ставкою, визначеною підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 глави 1 розділу XIV Кодексу, без податку на додану вартість.
Як вбачається з матеріалів справи в період з 01.01.2016 по 31.03.2018 позивач перебував на спрощеній системі оподаткування зі ставкою 5%, що передбачає собою відображення в книзі доходів та в декларації всієї суми грошових коштів, отриманих позивачем за відвантажену продукцію. З 01.04.2018 по 30.6.2019 позивач був платником єдиного податку, але зі ставкою 3% та зареєструвався платником ПДВ, що передбачає собою виключення сум податку на додану вартість із суми доходу, відображеного як в книзі обліку доходів, так і в декларації.
В судовому засідання представником позивача надано пояснення, відповідно до яких було зазначено, що позивачем помилково в книзі обліку доходів та витрат (для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками ПДВ) з 01.04.2018 по 30.06.2019 вказувались суми грошових коштів без урахування ПДВ, а в деклараціях платника єдиного податку за 2018 - 2019 роки вказувались суми грошових коштів з урахуванням ПДВ, що і призвело до викривлення показників податкової звітності.
Проте, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем вказані відхилення показників податкової звітності виправлено шляхом подання відповідних уточнюючих декларацій з єдиного податку, які прийнято контролюючим органом без жодних зауважень.
Як вбачається з матеріалів справи, такі уточнюючі декларації платника єдиного податку за 2018 рік, за 3 квартали 2018 року, за 1 півріччя 2018 року подано позивачем до контролюючого органу 14.02.2020, а уточнюючі декларації платника єдиного податку за 1 півріччя 2019 року, за 1 квартал 2019 року подано позивачем до контролюючого органу 19.02.2020, що підтверджується відповідними квитанціями №2.
Таким чином, оскільки встановлені актом перевірки від 07.02.2020 зазначені вище порушення виправлено позивачем 14.02.2020 та 19.02.2020, тобто після проведення перевірки, але до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то суд доходить висновку, що у контролюючого органу були відсутні підстави для донарахування грошових зобов`язань з ПДВ та застосування штрафних санкцій в даній частині порушень.
Крім того, актом перевірки також встановлено, що у квітні 2019 року на підставі податкової накладної ТОВ «Автотрейдінг - Дніпро» від 17.04.2019 №663 ФОП ОСОБА_1 включено до складу податкового кредиту суми ПДВ (70 778 грн.) вартість придбаного легкового автомобіля. Контролюючий орган дійшов висновку, що оскільки такий автомобіль не використовувався позивачем в його господарській діяльності, то він зобов`язаний був нарахувати податкові зобов`язання, скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну за операціями по придбанню транспортних засобів, а саме легкового автомобіля Renault LOGAN VCV ZEN 1,5. Дизель.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до розпорядження позивача від 17.04.2019 №5 затверджено наступні маршрути використання автомобіля: с.Іванівка, «Ставок - копань» до м.Кам`янське, пр.Перемоги, б.41; с.Іванівка, «Ставок - копань» до м.Дніпро: державні виконавчі служби, замовники, постачальники; с.Іванівка, «Ставок - копань» до смт.Петриківка, ПриватБанк, Нова Пошта; с.Іванівка, «Ставок - копань» до м.Кам`янське, вул.медична.
Вказаним розпорядженням також затверджено норми розходу дизельного палива 5 л. на 100 км., а водію ОСОБА_2 вказано на необхідність забезпечення ведення обліку пробігу та розходу ПММ в подорожніх тижневих листах.
Згідно з зазначеним вище розпорядженням передбачено, що списання ДП по автомобілю НОМЕР_2 необхідно проводити згідно з затвердженими подорожніми тижневими листами по нормі, затвердженій в розпорядженні.
Суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу та обґрунтування того, що легковий автомобіль використовувався платником податків поза межами його господарської діяльності, а відзив на позовну заяву взагалі не містить будь-якого обґрунтування щодо висновків акту перевірки в цій частині.
В свою чергу представник позивача в судовому засідання пояснив, що свою підприємницьку діяльність - оптову торгівлю деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням він здійснював на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності та розташована території с/р Іванівка, Петриківського району, Дніпропетровської області, а позивач мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Позивач вказав, що оскільки специфіка його підприємницької діяльності вимагає його особистого перебування місці здійснення підприємницької діяльності, а також необхідності доставки необхідних матеріалів та враховуючи відсутність регулярного транспортного сполучення ним прийнято рішення про придбання легкового автомобіля, який би використовувався в межах його господарської діяльності.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, в тому числі, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Оскільки легковий автомобіль використовувався позивачем у власній господарській діяльності фізичної особи-підприємця, то ним правомірно включено до складу задекларованого кредиту суму ПДВ від придбання легкового автомобіля.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, відповідачем не була доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3575 грн. (платіжне доручення від 21.05.2020 №27).
Керуючись статтями 77, 139, 241 - 246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3575 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська