Справа № 200/3247/20-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 р. Справа№200/3247/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

при секретарі судового засідання Радченко Д.Д.

за участю представників сторін:

від позивача Льохіна Г.В.

від відповідача - Ярова С.Е. згідно витягу

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Товариства з

обмеженою відповідальністю «Керамресурс»

до відповідача Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.2019 року № 000054402 про зменшення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в сумі 2811305 грн., в тому числі штрафні санкції 1405652 грн. 50 коп.,, від 26.11.2019 року № 000056402 про застосування штрафу в розмірі 50 % в сумі 165696 грн. 68 коп..

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, податкові повідомлення рішення, які оскаржуються, винесені відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Вказує на те, що правомірність включення сум ПДВ до складу податкового кредиту підтверджена фактичним отриманням товарів, наявністю у платника податку належним чином оформлених податкових накладних та інших документів, передбачених чинним законодавством.

Вважає неправомірним посилання податкового органу на відсутність реальності господарських операцій з контрагентами, оскільки фактичне виконання договорів, укладених з суб`єктами господарювання, підтверджене первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, та, крім того, як вважає позивач, порушення норм законодавства його контрагентами не може нести для нього жодних негативних наслідків.

Враховуючи наведене, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що податкові повідомлення - рішення, які оскаржуються, винесені податковим органом в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Вказує на те, що під час перевірки податковим органом встановлений факт порушення товариством вимог чинного законодавства, а саме, як зазначено в акті про результати перевірки, по операціям між ТОВ «Керамресурс» з контрагентами не відбувся перехід права власності та, як наслідок, купівля - продаж товару (робіт, послуг), операції не мали реального товарного характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості, оскільки правові наслідки у вигляді права на податковий кредит з ПДВ можуть мати реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, які фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Враховуючи наведене, просить в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів адміністративного позову заперечував, просив в задоволені позовних вимог відмовити з підстав, викладених в запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, заслухавши представників сторін, суд з`ясував наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (0), юридична адреса: 85102, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Б.Хмельницького, 1.

У період з 24.09.2019 року по 11.10.2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Керамресурс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2019 року, за результатами якої складений акт від 16.10.2019 року № 91/05-99-04-02-34063990 (т. І - а.с. 38-99)

Під час перевірки податковим органом встановлені факти порушення ТОВ «Керамресурс» вимог чинного законодавства, а саме, п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п.п.14.1.191 п.14.1. ст.14,п.44.1 ст.44, п.185.1. ст.185, п.186.3 ст.186, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.193.1 ст.193, п. 198.1. п.198.2. п.198.3. п.198.5 ст.198, п.201.1. п.201.2 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.З п. п. 4 розділу V, п.8 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затвердженого Наказом МФ України від 28.01.2016 року №21, ч.8 ст.9 Закону України №1955 «Про транспортно-експедиторську діяльність», п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», ст. 1-9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом МФ України № 88 від 24.05.1995 р., що призвело до заниження податкових зобов`язань за липень 2019 р. на загальну суму 331 393,00 грн, а також завищення податкового кредиту за липень на суму 2 163 004,00 грн., що врешті відповідно до висновків акту перевірки призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту на загальну суму 2 494 397,00 грн. Крім того занижене від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у деклараціях за липень 2019 р., що в свою чергу призвело до заниження від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту липня 2019 року на суму 258 056 грн. На порушення вимог п.200.1 та п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України ТОВ «КЕРАМРЕСУРС» завищено суму бюджетного відшкодування за липень 2019 р. на 2 811 305 грн. та заниження суми від`ємного значення звітного періоду липня 2019 р., яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 574 964 грн.

За результатами перевірки, з урахуванням розгляду заперечень, Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.11.2019 року:

- № 000056402 форми «ПН» про застосування штрафу в розмірі 50 % в сумі 165696 грн. 68 коп.;

- № 000054402 форми «В1» про зменшення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в сумі 2811305 грн., в т.ч. штрафні санкції 1405652 грн. 50 коп. (І т. - а.с.140-142).

Як встановлено судом, підтверджене матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі, між ТОВ «Транспорт» (орендодавець) та ТОВ «Керамресурс» (орендатор) укладений договір оренди від 01.06.2018 року № 2/52, згідно якого орендодавець передає, а орендатор приймає у користування частину залізничного шляху № 9 (т.ІІ - а.с. 24-26).

Між ТОВ «Транспорт» (виконавець) та ТОВ «Керамресурс» (замовник) укладений договір надання послуг від 01.02.2018 року № 1/71, за умовами якого виконавець зобов`язаний виконувати послуги по відвантаженню глини, а замовник приймає надані послуги та сплачує їх вартість на умовах визначених договором (т. ІІ - а.с. 27-30).

Виконання умов договору № 1/71 підтверджується: актом виконаних робіт від 31.07.2019 року № 1, від 31.07.2019 року № 2, від 31.07.2019 року № 3, від 31.07.2019 року № 4, відомостями з маневрових робіт за липень 2019 року, маршрутним листом рухомого складу за липень 2019 року, залізничними накладними за липень 2019 року (т. ІІ а.с.31-34, 46-105).

31.07.2019 року ТОВ «Транспорт» виписана податкова накладна № 2 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 164509 грн. 69 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 27418 грн. 28 коп., обсяги постачання за основною ставкою 137091 грн. 41 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 35-36).

31.07.2019 року ТОВ «Транспорт» виписана податкова накладна № 3 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 254281 грн. 54 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 42380 грн. 26 коп., обсяги постачання за основною ставкою 21901 грн. 28 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 38-39).

31.07.2019 року ТОВ «Транспорт» виписана податкова накладна № 4 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 245050 грн. 09 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 4091 грн. 68 коп., обсяги постачання за основною ставкою 20458 грн. 41 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 41-42).

31.07.2019 року ТОВ «Транспорт» виписана податкова накладна № 5 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 1438грн. 16 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 239 грн. 69 коп., обсяги постачання за основною ставкою 1198 грн. 47 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 44-45).

Як зазначено в акті перевірки: відповідно до висновків викладених в акті станом на 16.10.19 р. ТОВ «Керамресурс» не надано до перевірки первинні документи, які б підтверджували факти здійснення робіт, тобто реальність господарських операцій, проведених між ТОВ «Керамресурс» та ТОВ «Транспорт».

Між ТОВ «Неостар» (експедитор) та ТОВ «Керамресурс» (замовник) укладений договір 14.02.2019 року № 3/Э-19, згідно якого експедитор зобов`язується здійснити дії в інтересах замовника (т.ІІ - а.с.106-110).

Виконання умов договору підтверджується:, актом надання послуг від 14.08.2019 року, листом від 03.07.2019 року № 28 про виправлення призначення платежу, актом звірки взаємних розрахунків від 01.09.2019 року, листом від 22.05.2019 року до договору № 3/Є-19 (т. ІІ а.с.111-112, т. ІІІ а.с.171-176)

Оплата за договором підтверджується рахунком на оплату від 02.07.2019 року № 2КР, банківською випискою від 19.08.2019 року (т.ІІІ - а.с. 140).

03.07.2019 року ТОВ «Неостар» виписана податкова накладна № 4 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 4566355 грн. 20 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 761059 грн. 20 коп., обсяги постачання за основною ставкою 3805296 грн. 00 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 113-114).

Між ТОВ «Оптимус транс» (виконавець) та ТОВ «Керамресурс» (замовник) укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторгових вантажів від 17.05.2016 року № 11-СМПО, згідно якого при наявності доручень замовника, виконавець надає послуги по транспортно-експедиційному обслуговуванню вантажів (т.ІІ - а.с.116-121).

Виконання умов договору підтверджується:довіреністю від 22.03.2019 року № 2, актом здачі-прийняття робіт № ОУ 0000128, рахунком фактури від 01.07.2019 року № СФ-0000131, здаточним актом від 01.07.2019 року № 2К-19ЕК (т.ІІ - а.с.122-137).

01.07.2019 року ТОВ «Оптимус транс» виписана податкова накладна № 3 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 1390977 грн. 20 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 231829 грн. 50 коп., обсяги постачання за основною ставкою 231829 грн. 50 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 138-139).

Оплата за договором підтверджується банківськими виписками від 03.07.2019 року (т.ІІІ - а.с. 135-136).

Як зазначено в акті перевірки: висновки ґрунтуються на неможливості підтвердити реальність господарської операції по відшкодуванню транспортно-експедиційних послуг, наданих ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» по договору № 11-СМПО від 17.05.16 р. у зв`язку з невідповідністю транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу P-2 CLAY GRADE (як це зазначено в актах виконаних робіт від 01.07.19 р. № ОУ-0000128) перевезенню глини як це вказано у п. 1 Договору та залізничних накладних.

Виконання умов договору з ТОВ «Євро Логістік Україна» підтверджується:актом надання послуг від 28.02.2019 року № 55, додатком до податкової декларації за липень 2019 року (т.ІІ - а.с.141-144, т. ІІІ а.с. 177-178).

28.02.2019 року ТОВ «Євро Логістік Україна» виписана податкова накладна № 43 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 1148974 грн. 63 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 191495 грн. 77 коп., обсяги постачання за основною ставкою 957478 грн. 86 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 145-146).

Між ТОВ «Вог Трейд Ресурс» (продавець) та ТОВ «Керамресурс» (покупець) укладений договір поставки нафтопродуктів від 15.02.2019 року № 04-ДГ/53, за умовами якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його загальну вартість (т. ІІ - а.с. 153-156).

Виконання умов договору підтверджується:видатковими накладними від 30.07.2019 року № 33766, від 29.07.2019 року № 32591, від 23.07.2019 року № 29132, від 19.07.2019 року № 27017, від 19.07.2019 року № 26934, від 17.07.2019 року № 22271, від 11.07.2019 року № 21693, від 05.07.2019 року № 20756, товарно-транспортними накладними № ВТС 0026998 від 30.07.19 року, № ВТС 0026424 від 29.07.19 року, № ВТС 0024133 від 23.07.19 року, № ВТС 0022695 від 19.07.19 року, № ВТС 0021448 від 17.07.19 року, № ВТС 0018795 від 11.07.19 року, № ВТС 0014989 від 05.07.19 року, наказом від 23.12.2015 року № 74 про право підпису первинних документів (т. ІІ а.с.157-172).

Передача та рух товару підтверджений товарно-транспортними накладними від 30.07.2019 року № ВТС 0026998, від 29.07.2019 року № ВТС 0026424, від 23.07.2019 року № ВТС 0024133, від 19.07.2019 року № ВТС 0022695, від 17.07.2019 року № ВТС 0021448, від 11.07.2019 року № ВТС 0018795, від 05.07.2019 року № ВТС 05.07.2019 року (т. ІІІ а.с.159-166).

Між ТОВ «Параллель-М ЛТД» (продавець) та ТОВ «Керамресурс» (покупець) укладений договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 29.01.2019 року № 876/19/СТ, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця паливо, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його загальну вартість (т. ІІ - а.с. 173-177).

Виконання умов договору підтверджується: рахунком фактури від 22.07.2019 року № Т-00006368, накладними від 22.07.2019 року № ВТ00006263, видатковими накладними від 31.07.2019 року № 6213/1, відомостями погашених талонів за липень 2019 року (т. ІІ - а.с. 178-179, 182-185, т. ІІІ а.с.179-181).

22.07.2019 року ТОВ «Параллель-М ЛТД» виписана податкова накладна № 21361 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 30590 грн. 00 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 5098 грн. 33 коп., обсяги постачання за основною ставкою 25491 грн. 67 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 180-181).

Оплата за договором підтверджується банківськими виписками від 22.07.2019 року (т.ІІІ - а.с. 138).

Як зазначено в акті перевірки: у ТОВ «Керамресурс» відсутні первинні документи , які б підтверджували факт переходу права власності на паливо від продавця (конкретної АЗС) до покупця, окрім накладної на постачання бензину виписаною продавцем «Параллель-М лтд».

Між ТОВ «Автоспецтранс 777» (замовник) та ТОВ «Керамресурс» (підрядник) укладений договір підряда від 23.09.2016 року № 91, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов`язок виконати земельні роботи (т. ІІ - а.с. 186-189).

20.12.2017 року між ТОВ «Автоспецтранс 777» (замовник) та ТОВ «Керамресурс» (підрядник) укладена додаткова угода до договору підряду від 23.09.2016 року № 91(т. ІІ - а.с. 190).

Виконання умов договору підтверджується: актом здачі-приймання робіт від 31.07.2019 року № 10, товарно-транспортними накладними від 07.07.2019 року № 26/07-19, від 08.07.2019 року № 27/07/19, від 11.07.2019 року № 37/07-19, від 12.07.2019 року № 38/07-19, від 12.07.2019 року № 42/07-19, від 13.07.2019 року № 43/07-19, від 12.07.2019 року № 44/07-19, від 29.07.2019 року № 50/07-19, від 30.07.2019 року № 51/07-19, відомостями обліку перевезення глини за липень 2019 року, декларацією відповідності материально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, довідки виконаних робіт по розкривним роботам та добичі вогнетривної глини на кар`єрі, паспортом ведення гірничих робіт (з верхнім навантаженням), паспортом ведення гірничих робіт (з нижнім навантаженням), довідкою про виконанні роботи за період з 01.07.2019 року по 31.07.2019 року, відомостями обліку перевезення глини за липень 2019 року (т. ІІ - а.с. 191, 207-222, т. ІІІ - а.с. 167-168).

18.07.2019 року ТОВ «Автоспецтранс 777» виписана податкова накладна № 1 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 500000 грн. 00 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 83333 грн. 33 коп., обсяги постачання за основною ставкою 416666 грн. 67 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 192-194).

25.07.2019 року ТОВ «Автоспецтранс 777» виписана податкова накладна № 2 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 500000 грн. 00 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 83333 грн. 33 коп., обсяги постачання за основною ставкою 416666 грн. 67 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 195-197).

29.07.2019 року ТОВ «Автоспецтранс 777» виписана податкова накладна № 3 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 700000 грн. 00 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 116666 грн. 67 коп., обсяги постачання за основною ставкою 583333 грн. 33 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 198-200).

31.07.2019 року ТОВ «Автоспецтранс 777» виписана податкова накладна № 4 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 2324630 грн. 22 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 387438 грн. 37 коп., обсяги постачання за основною ставкою 1937191 грн. 85 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 201-203).

31.07.2019 року ТОВ «Автоспецтранс 777» виписана податкова накладна № 6 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 39715 грн. 97 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 6619 грн. 33 коп., обсяги постачання за основною ставкою 33096 грн. 64 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 204-206).

Як зазначено в акті перевірки: у ТОВ «КЕРАМРЕСУРС» є наявність невідповідності номенклатури робіт в актах здачі - приймання та податкових накладних, що є підставою для визнання господарської операції між ТОВ «КЕРАМРЕСУРС» та ТОВ «Автоспецтранс 777» нереальною та відповідно неможливості її врахування її у податковому кредиті липня 2019 року.

Між ТОВ «Третя вантажна компанія» (експедитор) та ТОВ «Керамресурс» (замовник) укладений договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 02.03.2017 року № ТВК-163/17 (т. ІІ - а.с. 223-232).

18.12.2017 року між ТОВ «Третя вантажна компанія» (експедитор) та ТОВ «Керамресурс» (замовник) укладена додаткова угода до договору про надання транспортно-експедиторських послуг від 02.03.2017 року № ТВК-163/17 (т. ІІ - а.с. 233).

Виконання умов договору підтверджується:актом наданих послуг від 31.07.2019 року № 33-Т, протоколом узгодження цін від 01.07.2019 року № 28, рахунком від 27.05.2019 року № 58, від 27.05.2019 року № 59, дублікатів накладних СМГС: № 50697895 від 16.07.2019 року, № 50556679 від 05.07.2019 року, № 50492172 від 01.07.2019 року, № 50527613 від 03.07.2019 року, вантажними митними деклараціям (форма МД-2): UA700110/2019/003513 від 01.07.2019 року, UA700110/2019/003578 від 03.07.2019 року UA700110/2019/003646 від 05.07.2019 року, UA700110/2019/003767 від 15.07.2019 року, заявки на перевезення вантажів у міжнародному сполученні № 115 від 01.07.2019 року, заявки на перевезення вантажів у міжнародному сполученні № 129 від 10.07.2019 року (т. ІІ - а.с. 234-237, 239-249, т ІІІ а.с.1-20).

31.07.2019 року ТОВ «Третя вантажна компанія» виписана податкова накладна № 4 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 119120 грн. 20 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 19853 грн. 37 коп., обсяги постачання за основною ставкою 99266 грн. 83 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІ - а.с. 238).

Між ТОВ «Церсаніт Інвест» (покупець) та ТОВ «Керамресурс» (постачальник) укладений договір поставки від 19.03.2018 року № 19/03/18 КР-ЦІ, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити на умовах цього договору глину, а покупець прийняти вказаний товар та оплатити його (т. ІІІ - а.с. 21-24).

Між ТОВ «Церсаніт Інвест» та ТОВ «Керамресурс» укладена додаткова угода від 26.03.2018 року № 4 та від 24.05.2019 року № 6 до договіру поставки від 19.03.2018 року № 19/03/18 КР-ЦІ, за умовами якої змінена сума договору (т. ІІІ - а.с.25-26).

Виконання умов договору підтверджується: видатковими накладними від 01.07.2019 року № 179, від 01.07.2019 року № 184 (т. ІІІ - а.с. 27-28).

01.07.2019 року ТОВ «Автоспецтранс 777» виписана ТОВ «Керамресурс» податкова накладна № 7 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 326599 грн. 00 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 54433 грн. 17 коп., обсяги постачання за основною ставкою 272165 грн. 83 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІІ - а.с. 29-30).

01.07.2019 року ТОВ «Автоспецтранс 777» виписана ТОВ «Керамресурс» податкова накладна № 5 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість в сумі 320721 грн. 70 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 53453 грн. 62 коп., обсяги постачання за основною ставкою 267268 грн. 08 коп., отримувач (покупець) ТОВ «Керамресурс» (т. ІІІ - а.с. 31-32).

Між ТОВ «Євро лоджістик трейд» (експедитор) та ТОВ «Керамресурс» (клієнт) укладений договір транспортно-експедиційного обслуговування вантажів від 12.02.2018 року № 15, за умовами якого клієнт доручає, а експедитор організовує транспортно-експедиційне обслуговування вантажів клієнта(т. ІІІ - а.с. 53-54).

Оплата за договором підтверджується рахунком на оплату від 30.06.2019 року № 244/10, від 31.07.2019 року № 291/6 (т. ІІІ - а.с. 70, 78).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1. Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України на платника податків покладений обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп. 14.1.191. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Згідно пп. 14.1.203 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності.

Розділ V Податкового кодексу України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пп. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пп. 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця;

покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:

здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника);

виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.

Згідно п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку);

в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 36 підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу;

г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми.

Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України.

Статтею 44 Податкового кодексу України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, відповідно до п.44.1 якої для цілей оподатковування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподатковування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення ); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку ); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, зв`язаних з вирахуванням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

З системного аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що право на формування витрат для цілей оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів, в тому числі платіжних, які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Згідно ст. 1 цього Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до статті 4 вказаного Закону бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на основних принципах, серед яких превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно частини 1 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частина 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, визначає, що первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити, визначені п. 2.4 Положення: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства; зміст і обсяг господарської операції, одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Форми облікових регістрів, порядок записів у них, обробка і використання необхідної інформації визначаються відповідними нормативними документами про порядок їх застосування.

Відповідно до п. 3.7 Положення інформація про господарські операції підприємства за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься в згрупованому вигляді в бухгалтерські звіти, порядок складання яких установлюється відповідними нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні фінансова звітність підприємства складається на підставі даних бухгалтерського обліку і підписується керівником і бухгалтером підприємства.

Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ і суб`єктів малого підприємництва) складається з: балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до звітів.

З системного аналізу зазначених норм Закону вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулась, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.

При цьому про відсутність реального характеру відповідних операцій свідчать, у тому числі, відсутність первинних документів обліку, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку, та інші обставини, які в сукупності можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави (податковий кредит).

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суму податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи, що випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

При цьому, суд враховує, що товарно - транспортна накладна не є обов`язковим документом у господарських операціях з поставки чи купівлі-продажу товарів, проте є обов`язковою для договорів перевезення. Відсутність товарно - транспортних накладних, а також недоліки в їх заповненні, які фактично унеможливлюють встановлення основних параметрів щодо перевезення (часу, маси, дані щодо навантаження, розвантаження) ставить під сумнів фактичне переміщення таких товарів у просторі, а у разі наявності й інших доказів та встановлених обставин, наприклад щодо відсутності матеріальних, зокрема транспортних засобів та трудових ресурсів у господарюючих суб`єктів для здійснення відповідної діяльності, в тому числі і транспортування товару, свідчить на користь висновку про відсутність реальних поставок товару, а відповідно і про безпідставність формування даних податкового обліку за такими операціями.

Тобто, визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів.

Як встановлено судом та підтверджене матеріалами справи, позивачем надані суду належні докази в підтвердження реальності господарських операцій по контрагентам у спірних взаємовідносинах, які у своїй сукупності свідчать, що за результатами господарських операцій з контрагентами відбулись зміни в структурі активів та зобов`язань; первинні документи відповідність вимогам чинного законодавства; придбання та використання у процесі виробництва (господарської діяльності) отриманих товарів (послуг) документально підтверджується та не суперечить національним положенням (стандартам) бухгалтерського обліку; відображені в податковому обліку обcяги податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість відповідають наданим первинним документам та вимогам чинного законодавства; обсяги господарських операцій та проведення розрахунків документально та нормативно підтверджені; витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей (послуг) у контрагентів документально та нормативно підтверджені; постачання товарно-матеріальних цінностей (послуг) контрагентами документально та нормативно підтверджується.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Тобто, чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника, за будь-якими із сторін правочину не передбачене зобов`язання та не визначене право здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.

Виходячи з позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у рішеннях по справах Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, Булвес АД проти Болгарії, позицій Верховного Суду України, Вищого адміністративного суду України, викладених в Інформаційному листі від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби, наголошене на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновку відповідача про заниження позивачем сум податку на додану вартість, тому позовні вимоги в частині скасування таких повідомлень рішень підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду належні докази, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суму податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, та докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена неправомірність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» (0, юридична адреса: 85102, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Б.Хмельницького, 1) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул.. Італійська, 59) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.2019 року № 000054402 про зменшення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в сумі 2811305 грн., в т.ч. штрафні санкції 1405652 грн. 50 коп.,, від 26.11.2019 року № 000056402 про застосування штрафу в розмірі 50 % в сумі 165696 грн. 68 коп. - задовольнити повністю.

Податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 26.11.2019 року № 000054402 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, в сумі 2811305 грн., в т.ч. штрафні санкції 1405652 грн. 50 коп. визнати протиправним та скасувати.

Податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 26.11.2019 року № 000056402 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» скласти та зареєструвати податкові накладні та застосування штрафу в розмірі 50 відсотків в сумі 165696 грн. 68 коп. визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) (, юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» (0, юридична адреса: 85102, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Б.Хмельницького, 1) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 23122 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У судовому засіданні 16.09.2020 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення, повний текст рішення виготовлений 25.09.2020 року.

Суддя Т.В. Давиденко