Справа № 2-а-98/10
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 2-а-98/10

Провадження № 11-187зва20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевірила заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії, і

ВСТАНОВИЛА:

1. У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати перерахунок її пенсії у січні 2006 році таким, що не відповідає вимогам Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), зобов`язати відповідача при проведенні перерахунку пенсії з 01 січня 2006 року врахувати її заробітну плату з індивідуальним коефіцієнтом 3,51521 та зобов`язати виплатити різницю пенсії за період з 01 січня 2006 року по теперішній час, з урахуванням збільшення страхового стажу у 2006, 2008, 2010, 2012, 2014 роках відповідно до Закону № 1058-IV. Просила поновити їй строк звернення до суду.

Вимоги мотивувала тим, що під час перерахунку пенсії у 2006 році відповідач безпідставно зменшив їй індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 3,51521 на 1,92544, внаслідок чого при наступних перерахунках після прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та внесення змін до Закону № 1058-IV вона була позбавлена права на збільшення пенсії.

2. Справа розглядалась судами неодноразово.

Таращанський районний суд Київської області постановою від 12 червня 2017 року у задоволенні позову відмовив.

Цей суд зазначив, що в межах заявлених позовних вимог позивачка просить про захист своїх соціально-пенсійних прав з 2006 року, але при цьому з позовними вимогами про визнання дій управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області щодо перерахунку пенсії у січні 2006 року протиправними та про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії та виплату недоотриманих сум пенсії з 1 січня 2006 року, звернулася 23 лютого 2009 року. З цього суд висновував, що позивачка звернулася до суду з пропуском строку встановленого статтею 99 КАС України в редакції, чинній на час звернення її з позовом до адміністративного суду, і клопотання про його поновлення не заявляла.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

3. ОСОБА_1 не погодилася з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подала касаційну скаргу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 27 червня 2018 року постанову Таращанського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року залишив без змін.

4. ОСОБА_1 подала до Європейського суду з прав людини заяву, у якій скаржилася на порушення своїх прав за пунктом 1 статті 6 та статі 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, прояв яких полягав у надмірній тривалості цивільного провадження та в тому, що у національному законодавстві відсутні ефективні засоби юридичного захисту.

5. 22 червня 2020 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

6. Суддя Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 25 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав їй строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання зазначеної ухвали ОСОБА_1 необхідно було зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, адресу електронної пошти, офіційну електронну адресу, за наявності. Додати копії заяви відповідно до кількості учасників справи та клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною.

Було вказано й на подання заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року з пропуском строку її оскарження та на неповажність причин його пропуску.

Серед іншого в ухвалі про залишення скарги без руху суддя вказав, що Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Безотечеська проти України» (заява № 4287/19) набуло статусу остаточного 19 грудня 2019 року. ОСОБА_1 дізналася про це рішення 18 січня 2020 року після отримання листа Міністерства юстиції України щодо виконання цього рішення, а заяву про перегляд рішень національних судів за виключними обставинами подала 19 червня 2020 року. Її посилання на те, що у своєму листі Орган представництва не надав роз`яснень стосовно повторного розгляду справи судом, як на поважні причини пропуску строку оскарження, не були визнані такими, тому суд запропонував скаржниці вказати інші підстави для поновлення строку, якщо такі є.

7. На виконання вимог ухвали про залишення скарги без руху ОСОБА_1 надіслала клопотання про усунення недоробок, зазначених в ухвалі від 25 червня 2020 року. До матеріалів клопотання додала заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У заяві про поновлення строку ОСОБА_1 не називає інших поважних причин пропуску строку на перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року і не наводить додаткових, нових аргументів про слушність і реальність причин, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку на оскарження.

8. Відповідно до статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

За пунктом 6 частини першої статті 363 цього Кодексу заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, може бути подано особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.

9. Зі змісту заяви про перегляд та й за власним визнанням самої ОСОБА_1 про Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Безотечеська проти України» (заява № 4287/19) від 19 грудня 2019 року, в якій вона була заявницею, й про те, що Рішення цього Суду є остаточним, ОСОБА_1 достеменно стало відомо 18 січня 2020 року після отримання листа Міністерства юстиції України щодо виконання цього рішення.

У цьому листі Міністерство повідомило заявницю, що 19 грудня 2019 року рішення міжнародної судової установи у її справі набуло статусу остаточного, а також, що вона на виконання вимог статті 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV має надіслати заяву про виплату їй відшкодування за Рішенням Європейського суду з прав людини.

У цьому ж листі Міністерство юстиції України принагідно роз`яснило заявниці положення статті 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» про можливість повторного розгляду справи у поєднанні з відновленням провадження у справі, що здійснюється з метою відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який заявниця мала до порушення Конвенцій про захист прав та людини та основоположних свобод.

10. Отож, відповідно до положень пункту 6 частини першої статті 363 КАС України ОСОБА_1 мала подати заяву упродовж тридцяти днів від дати отримання письмового повідомлення Міністерства юстиції України (18 січня 2020 року).

Однак таку заяву вона надіслала до суду 22 червня 2020 року, тобто через сто п`ятдесят п`ять днів від дня, колидізналася про набуття рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, статусу остаточного.

11. Посилання ОСОБА_1 на те, що Міністерство юстиції України як Орган представництва України в Європейському суді з прав людини не повідомив і не роз`яснив їй її права на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, не є тим фактором, що належить до непереборних чи нездоланних перешкод, який завадив їй вчасно подати до суду заяву пре перегляд судових рішень за виключними обставинами, позаяк не ґрунтується на достовірних і об`єктивних підставах.

Як згадано вище, у листі до ОСОБА_1 . Орган представництва поряд з порядком виконання Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Безотечеська проти України» від 19 грудня 2019 року в частині виплати відшкодування за цим рішенням, який, як можна визначити із загального контексту й характеру, заявниця зрозуміла правильно й мабуть дотрималася цього порядку, одночасно повідомив їй і про можливість перегляду судових рішень національних суду у зв`язку з постановленням цього рішення. Про таку можливість заявниці стало відомо 18 січня 2020 року.

12. Згідно з положеннями частини другою статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає заяву.

За частиною четвертою статті 366 КАС України заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

13. Оскільки ОСОБА_1 в установлений судом строк не усунула недоліків заяви про перегляд удового рішення за виключними обставинами, тому заяву відповідно до частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 та частини четвертої статті 366 КАС України підлягає поверненню заявниці.

Керуючись статтями 123, 169, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії повернути заявниці.

Направити копію цієї ухвали разом з заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов В. В. Пророк

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

В. С. Князєв