Справа № 569/9239/20
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/9239/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне в порядку спрощеного провадження адміністративну справу № 569/9239/20 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Максимчук Юлії Анатолівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Максимчук Юлії Анатолівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2608635 від 30.05.2020 року, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Рівненського міського суду від 15 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою Рівненського міського суду від 23 червня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у розгляді справи.

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 липня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позові.

Представники відповідача в судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду від представника Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції подано відзив, в якому останній вказав, що позовні вимоги не визнає, на підтвердження правомірності своїх дій долучив відео-фіксацію з місця події, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до таких висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 30 травня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції у Рівненській області, молодшим лейтенантом поліції Максимчук Ю.А. було складено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕАМ № 260863 про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 30 травня 2020 року о 14:20 год., керуючи транспортним засобом «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 на а/д М-06 Київ-Чоп порушив правила обгону, а саме здійснив обгін на перехресті, порушивши вимоги п. 14.6 «а» ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом п. 14.6.г. Правил дорожнього руху України, - обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Позивач в судовому засіданні факт вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення не визнає та з винесеною відносно нього постановою не згідний, посилається на те що поліцейський, який оформив матеріали стосовно нього не надав доказів того, що він порушив вимоги ПДР України.

Відповідач надав суду одночасно з відзивом доказ порушення позивачем ПДР України відео фіксацію з нагрудної відеокамери.

Водночас, позивач в поданій позовній заяві, заперечуючи проти вчинення правопорушення, зазначивши, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та підлягає скасуванню.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, в порушення ст. 283 КУпАП, не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. (справа № 337/3389/16-а), від 31.01.2019 р. (справа 464/2309/17), від 13.02.2020 р. (№ 524/9716/16-а).

При вирішенні спору суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2ст.62 Конституції України).

Натомість, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності.

Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Також суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку, що постанову серії ЕАМ №2608635 від 30.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись статтями 2, 3, 72, 241, 242, 286 КАС України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Максимчук Юлії Анатолівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2608635 від 30.05.2020 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Інспектор Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Максимчук Юлія Анатолівна, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 14а.

Співвідповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернсте, 3.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина