Справа № 160/10577/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал`про визнання протиправними та скасування постанов, -
02.09.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в якому, просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59940880, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, приватним виконавцем Клітченко Оксаною Анатоліївною прийнято виконавчий документ до виконання всупереч законодавства, у зв`язку з тим, що позивач зареєстрований та проживає у Дніпропетровській області.
За поясненням позивача, останній у м. Києві ніколи не проживав, майна на території м. Київ не має, банківський рахунок у м. Києві не відкривав.
На думку позивача, дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни порушують права боржника у виконавчому провадженні.
Ухвалою суду від 04.09.2020 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування, а також встановлено строк третій особі для подання пояснень щодо позову.
Заперечуючи проти позову відповідачем надіслано до суду відповідь на позов, який долучено до матеріалів справи.
Відповідач вважає, що дії приватного виконавця були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виходячи з наступного.
Відповідач звертає увагу, що виконавче провадження № 59940880 відкрито за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, а не за місцем проживання боржника у відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».
У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
При цьому, відповідач зауважила, що грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні Цивільного кодексу України.
Таку позицію також було підтримано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.
Відповідач зазначає, що стягувачем (ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ") було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у TOB "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, б. 5Б.
Таким чином, відповідач вважає, що оскільки до нього надійшов виконавчий документ, у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання, а, отже, дії виконавця та спірні постанови є правомірними.
Отже, на думку відповідача, дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відповідають нормам чинного законодавства, а твердження боржника є безпідставними.
Третя особа правом на надання до суду пояснень не скористалась.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною був вчинений виконавчий напис №1541 щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який є боржником за кредитним договором № 0114/005619-ZP від 01.03.2012 року, який було укладено з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Веста», правонаступником є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості.
До заяви додано платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису № 1541 від 02.08.2019 року та належним чином завірена копія довіреності представника стягувача.
Одночасно із цією постановою відповідачем було винесено постанову від 03.09.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди за виконавчим провадженням №59940880 у розмірі 5077,64 грн., на підставі ст. 3, ч.3 ст. 40, ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження".
Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було винесено постанову про арешт коштів боржника від 15.05.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 59940880.
Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження та постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника, вважаючи їх протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 статті 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Згідно ст. 22 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються: 1) виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність; 2) інформація про офіс приватного виконавця; 3) реквізити договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, строк дії договору, інформація про страховика та страхову суму; 4) інформація про помічників приватного виконавця (у разі їх наявності). Приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України.
За приписами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Згідно ч. 1, 2 ст. 25 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Як встановлено судом, згідно паспортних даних ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 19.05.2008 року ОрджонікідзевськимМВ УМВС України в Дніпропетровській області) з 29.05.2008 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно даних Єдиного реєстру приватних виконавців України приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна має посвідчення приватного виконавця № 0332 від 12.04.2019 року та здійснює діяльність в межах виконавчого округу м. Києва.
Як вбачається з матеріалів справи, в постанові про відкриття виконавчого провадження № 59940880 від 03.09.2020 року з виконання виконавчого напису № 1541, виданого 02.08.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматовою Аліною Анатоліївною в графі «Боржник» вказано ОСОБА_1 , а в графі «адреса» зазначено: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, постанову про відкриття виконавчого провадження № 59940880 від 03.09.2019 року прийнято на підставі заяви представника ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», в якій вказано адресу місця реєстрації позивача - АДРЕСА_1 .
Згідно виконавчого напису нотаріуса за №1541 від 02.08.2019 року місцем реєстрації позивача, є: АДРЕСА_1 .
Крім того, в матеріалах виконавчого провадження № 59940880 міститься копія договору банківського поточного (карткового) рахунку № 0114/005619-ZP від 01.03.2012 року, в якому в графі реквізити зазначено адресу мешкання позивача - АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Статтею 179 Цивільного кодексу України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Згідно з п.3.1 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).
Відповідно до п.7.1 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання та кореспондентські рахунки.
Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів. При цьому, наявність рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів.
Під час розгляду справи встановлено та не заперечується відповідачем, що приватний виконавець Клітченко О. А. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.
Таким чином, за приписами ч.2 ст.25 Закону №1403-VIII, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксана Анатоліївні має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах, де розташовано його виконавчий округ, тобто, виключно місто Київ.
Тобто, відповідач у цьому випадку, у відповідності до ч.2 ст.24 Закону №1404-VIII, мав підстави для відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваних постанов лише у разі, якщо місцезнаходженням боржника або за місцезнаходження майна боржника є місто Київ.
Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що місцезнаходженням боржника або за місцезнаходженням майна боржника є місто Київ.
Також, матеріали справи не містять доказів, що на дату прийняття оскаржуваної позивачем постанови про відкриття провадження від 03.09.2019 року у приватного виконавця були підстави для прийняття до виконання виконавчого напису № 1541 виданого 0208.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А., у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.
З цих же підстав є такою, що підлягає скасуванню і постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.09.2019 року.
Суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, слід відхилити посилання відповідача на Постанову Верховного Суду №905/3542/15 від 10.09.2018 року, оскільки ця постанова прийнята щодо господарських правовідносин і в ній Верховним Судом надана оцінка правовідносинам щодо правомірності накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках боржника, а не щодо відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням карткового рахунку боржника за відсутністю доказів про наявність на цьому рахунку грошових коштів.
Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на Постанови Верховного Суду №922/1293/15 від 19.08.2019 року та у справі № 905/584/19 від 27.12.2019, оскільки вказані постанови прийняті також щодо господарських правовідносин.
Крім того, суд критично ставиться щодо доводів відповідача про направлення позивачеві оскаржуваних постанов, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Так, відповідачем не надано до суду доказів направлення на адресу позивача оскаржуваної постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 07.07.2020 року.
За таких обставин, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59940880 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.07.2020 року, винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною, є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 52 від 31.08.2020 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатолівїни.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59940880, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30.09.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька