Справа № 200/7583/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 вересня 2020 р. Справа №200/7583/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі зустрічної позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень, що подана в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень, що подана в даній адміністративній справі, залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали для усунення недоліків, а саме позивачу необхідно було:

- до зустрічної позовної заяви додати обґрунтовану заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними з доказами в підтвердження обґрунтування в частині позовних вимог про скасування податкової вимоги форми «Ф» від 27 жовтня 2016 року № 7437-17;

- до зустрічної позовної заяви додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, на які містяться посилання в позові, а саме: відомості інформаційної системи органів ДПС, за даними якої за позивачем за зустрічним позовом обліковується вісім земельних ділянок загальної площею 35,61 га; докази того, що деякі з цих земельних ділянок позивачу за зустрічним позовом не належать, а оформлені на померлих осіб; докази того, що позивач за зустрічним позовом має на праві власності (користування) меншу кількість земельних ділянок;

- клопотання про витребування доказів привести у відповідність до вимог частин 1 та 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: зазначити підстави, з яких випливає, що ці докази мають відповідні особи; до клопотання додати докази вжиття позивачем за зустрічним позовом (його представником) заходів для самостійного отримання зазначених в ньому доказів (запити, на які він посилався, з доказами їх надіслання та отримання відповідними суб`єктами владних повноважень).

З розписки, що надійшла до суду, вбачається, що позивач отримав копію зазначеної ухвали 10 вересня 2020 року.

Між тим недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк усунені не були.

Так, позивачем до зустрічної позовної заяви не додані докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: докази того, що деякі з восьми земельних ділянок позивачу за зустрічним позовом не належать, а оформлені на померлих осіб; докази того, що позивач за зустрічним позовом має на праві власності (користування) меншу кількість земельних ділянок, ніж вісім.

При цьому вказані обґрунтування позову позивач після отримання ухвали суду не виключав з позову.

В той же час в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року зверталася увага позивача на необхідність дотримання вимог частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Також зверталася увага на аналогічні положення, які містяться в частині 2 статті 79 вказаного Кодексу, згідно з якими позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази права власності та/або права користування земельними ділянками безумовно повинні бути в наявності у позивача як власника та/або користувача земельними ділянками. Однак в порушення наведених вимог Кодексу адміністративного судочинства України та вказаної ухвали суду до зустрічної позовної заяви вони додані не були. При цьому пояснень поважних причин неможливості їх подання позивачем не наведено.

Крім того, клопотання про витребування доказів не приведено у відповідність до вимог частин 1 та 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: у клопотанні не зазначені підстави, з яких випливає, що ці докази мають відповідні особи; до клопотання не додані докази вжиття позивачем за зустрічним позовом (його представником) заходів для самостійного отримання зазначених в ньому доказів з Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, з Державного земельного кадастру (запити, на які він посилався, з доказами їх надіслання та отримання відповідними суб`єктами владних повноважень) (додані лише запити до відповідача та відповіді на них).

Відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На необхідність дотримання, зокрема позивачами вимог частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України та рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» неодноразово зверталася увага Верховного Суду, зокрема в постанові від 24 вересня 2020 року в справі № 495/10342/17, в ухвалі від 17 вересня 2020 року в справі №420/4207/19.

Верховний Суд в ухвалі від 17 вересня 2020 року в справі №420/4207/19 також звернув увагу на те, що конституційні права сторін на судовий захист поставлені в залежність від вимог процесуального законодавства, яких позивачі мають дотримуватися.

Верховний Суд в цій ухвалі також звернув увагу на те, що повернення скарги, яка не відповідає вимогам процесуального законодавства, не перешкоджає повторному зверненню до суду, але за умови дотримання вимог процесуального законодавства. Отже, право позивача на доступ до суду у цьому випадку не порушено.

Частиною 2 статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк позовна заява повертається позивачеві.

Керуючись частиною 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень, що подана в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, повернути позивачеві за зустрічним позовом.

Повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє права звернення до адміністративного суду з позовом в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда