Справа № 743/1198/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/1198/20 Суддя (судді) першої інстанції: Жовток Є.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :
Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області із позовом до громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_1 про продовження строку затримання.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2020 р. відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Особу відповідача було ідентифіковано через посольство Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині, яким 04.05.2020 р. видано свідоцтво про повернення серії НОМЕР_2 терміном дії до 04.08.2020 р.
25.06.2020 року Ужгородським міськрайонним судом прийнято рішення про примусове видворення відповідача за межі території України.
03.08.2020 року, у зв`язку з закінченням строку дії свідоцтва про повернення серії TUR007369, посольством Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині оформлено нове свідоцтво про повернення серії НОМЕР_3 терміном дії до 31.10.2020 року.
В той же час, видворити до країни громадянської належності відповідача з України виявилося неможливим у зв`язку з карантинними заходами.
Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.09.2020 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 03.09.2020 р. на адресу військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надійшов лист від начальника управління адміністративної юрисдикції Департаменту охорони державного кордону Адміністрації Держприкордонслужби, в якому зазначено, що за інформацією Посольства Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині (м.Анкара) на прохання Адміністрації Держприкордонслужби переоформлено свідоцтва на повернення п`яти громадян Шрі-Ланки, термін дії яких завершився 04.08.2020 р. (через пандемію короновірусу Covid-19 та тимчасову відсутність авіасполучення). Повідомляється, що переоформлені свідоцтва на повернення, серед яких є свідоцтво № НОМЕР_3 , виданого на ім`я громадянина Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з терміном дії до 31.10.2020 р., передано до Посольства України в Туреччині (м.Анкара) для подальшого надсилання дипломатичною поштою до Міністерства закордонних справ України. По надходженню документів до Міністерства закордонних справ України вони встановленим порядком будуть надіслані на адресу Адміністрації Держприкордонслужби.
Таким чином, на час розгляду судом першої інстанції адміністративного позову, у військової частини була відсутня інформація про знаходження свідоцтва на повернення № НОМЕР_3 , виданого на ім`я громадянина Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 у Посольстві України в Туреччині (м.Анкара), що в свою чергу унеможливлює забезпечити примусове видворення відповідача за межі території України.
Окрім того, позивач зазначає, що у зв`язку з закриттям кордонів 16.03.2020 р. були відмінені всі рейси, окрім евакуаційних для громадян України. Часткове відкриття авіасполучення з аеропортів України до міжнародних аеропортів інших країн відбувається згідно до правил в`їзду окремо зазначено країни. Орієнтоване відновлення авіасполучень між Україною та Соціалістичною Республікою Шрі-Ланка передбачено у жовтні місяці поточного року.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення. Просить розглядати справу за його відсутності.
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.
Зважаючи на неявку в судове засідання сторін, колегія суддів ухвалила подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі- КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Навшад Абообуцкер, громадянин Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка, 05.03.2020 р. о 08:10 год. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби «Великий Березний» відділу прикордонної служби «Великий Березний» (тип Б) спільно з працівниками ВБТЛ на напрямку 143 прикордонного знаку в 5000 м. до лінії державного кордону, який мав намір у складі групи осіб незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку.
10.03.2020 р. Ужгородським міськрайонним судом відносно відповідача було прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
На підставі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2020 р. у справі №308/2479/20, громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано з метою ідентифікації, забезпечення видворення за межі території України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
На підставі вищезгаданого рішення, відповідач був поміщений до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з місцем розташування: вул. Лісна, 5, с. Розсудів, Ріпкинського району, Чернігівської області.
На момент затримання документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача були відсутні. Особу ідентифіковано через Посольство Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині, яким 04.05.2020 р. видано свідоцтво на повернення серії НОМЕР_2 терміном дії до 04.08.2020 р.
25.06.2020 р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/5829/20, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 р., прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.
У зв`язку із встановленням тимчасових обмежень на авіасполучення з рядом країн до складу яких віднесено Соціалістичну Республіку Шрі-Ланка на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.03.2020 р. № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», відносно відповідача було неможливо реалізувати заходи забезпечення примусового видворення за межі території України.
03.08.2020 р. у зв`язку із закінченням строку дії вищезгаданого свідоцтва на повернення відповідача, посольством Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині оформлено нове свідоцтво на повернення TUR007369 терміном дії до 31.10.2020 р.
Згідно з даними Закарпатської філії ПАТ «Кий Авіа», у зв`язку з закриттям кордонів з 16.03.2020 було відмінено всі рейси, окрім евакуаційних, для громадян України. На даний час, авіасполучення між Україною та Соціалістичною Республікою Шрі-Ланка (в тому числі транзит через треті країни) призупинено у зв`язку з карантинними обмеженнями спрямованих на запобігання поширенню ГРХ COVID-19. Орієнтовне відновлення авіасполучень між Україною та Соціалістичною Республікою Шрі-Ланка передбачено в жовтні місяці поточного року.
Враховуючи вищевикладені обставини, зокрема те, що шестимісячний термін утримання відповідача в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України, визначений п. 11 ст. 289 КАС України, закінчується 05.09.2020 р. о 18 год.10 хв., а також наявність умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме: встановлення тимчасових обмежень на авіасполучення з рядом країн до складу яких віднесено Соціалістичну Республіку Шрі-Ланка, оскільки станом на 26.08.2020 р. карантинні заходи не скасовані, позивач звернувся до суду із позовом про продовження строку затримання.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що під час розгляду справи не встановлено підстав, визначених ч. 13 ст. 289 КАС України, за наявності яких неможливо виконати судове рішення про примусове видворення іноземця, особа якого ідентифікована.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI).
За приписами ч. 1 ст. 26 цього Закону іноземці або особи без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Іноземці або особи без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону № 3773-VI).
Абзацом 1 ч. 1 ст. 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Відповідно до абз. 1 ч. 4 названої правової норми іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства (ч. 5 цієї статті).
Як свідчать матеріали справи, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2020 р. у справі №308/2479/20, громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано з метою ідентифікації, забезпечення видворення за межі території України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
На підставі вищезгаданого рішення, відповідач був поміщений до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з місцем розташування: вул. Лісна, 5, с. Розсудів, Ріпкинського району, Чернігівської області.
На момент затримання документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача були відсутні. Особу ідентифіковано через Посольство Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині, яким 04.05.2020 р. видано свідоцтво на повернення серії НОМЕР_2 терміном дії до 04.08.2020 р.
25.06.2020 р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/5829/20, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 р., прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.
Військова частина № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України при зверненні до суду з позовом про продовження строку затримання відповідача, підставою своїх вимог зазначила неможливість забезпечення примусового видворення останнього за межі України внаслідок призупинення авіасполучень між Україною та Соціалістичною Республікою Шрі-Ланка.
Вирішуючи питання щодо законності та обґрунтованості вказаних вимог контролюючого органу, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Отже, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що з метою виконання вимог законодавства щодо забезпечення здійснення контролю за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення та за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець перешкоджатиме проведенню процедури видворення, або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, держаний орган має право застосувати до такої особи один із визначених у цій нормі запобіжних заходів, а не виключно затримання іноземця.
Відповідно до ч.ч. 11-13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що позивачем не обґрунтовано наявності підстав вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури його видворення, або що існує ризик його втечі.
Щодо посилання державного органу на відсутність у відповідача документа, що дає право на виїзд з України, колегія суддів зазначає, що 04 травня 2020 року посольством Соціальної республіки Шрі-Ланка в Туреччині відповідачу було видано свідоцтво на повернення TUR007368 терміном дії до 04 серпня 2020 року та у подальшому здійснено його переоформлення на нове свідоцтво TUR007690 з терміном дії до 31.10.2020. Вказані обставини підтверджуються і самим позивачем.
Отже, з огляду на наявність у відповідача чинного свідоцтва на повернення до країни його громадянської належності, а також з урахуванням того, що останній жодним чином не чинить перешкод у процедурі його примусового видворення (зокрема, не відмовлявся співпрацювати під час процедури його ідентифікації та не перешкоджав оформленню відповідних документів для його примусового видворення, судове рішення про його примусове видворення за межі України з незалежних від нього причин протягом тривалого часу не виконано), а також те, що відповідно до інформації Закарпатської філії ПАТ «Кий Авіа» авіасполучення між Україною та Соціалістичною Республікою Шрі-Ланка буде відновлено у жовтні, судом не встановлено підстав вважати, що відповідач не виконає рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2020 року про його примусове видворення за межі території України.
Разом з цим, колегія суддів зауважує, що позивачем також необґрунтовано неможливості вжиття до відповідача інших запобіжних заходів, визначених ч. 1 ст. 289 КАС України, окрім поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що ч. 13 ст. 289 КАС України чітко передбачено підстави, за яких можливо продовжити строк затримання іноземців та осіб без громадянства, які є вичерпними та широкому тлумаченню не підлягають.
Водночас, позивачем не вказано, а судом не встановлено жодної із визначених у цій нормі підстав для продовження строку затримання відповідача.
Отже, з огляду на вказані норми законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено правових підстав для продовження строку затримання громадянина Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка Шрі-Ланка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою видворення за межі території України.
Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 288, 289, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.
Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

М.І. Кобаль