Справа № 420/5608/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5608/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними дії Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо скасування реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради поновити реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно скасовано її реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням норм Конституції України та Житлового кодексу Української РСР, так як 18.02.2020 року ОСОБА_1 видано довідку про реєстрацію місця проживання особи з 18.02.2020 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та Постанову Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, якою затверджено Правила реєстрації місця проживання та Порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру. Зазначає, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 17.08.2020р. вхід.№32364/20), наголосивши, що позивач під час надання адміністративної послуги не повідомила адміністратора Департаменту про те, що за попередньою адресою реєстрації її місця проживання залишилася зареєстрована окремо від батьків малолітня дитина ОСОБА_1 . При цьому, відповідач під час надання адміністративної послуги та зняття позивача з місця реєстрації та реєстрації за новою адресою не знав, та не міг знати про факт реєстрації місця проживання дитини за зазначеною адресою. Вказане, відповідно до приписів пп. 4 п. 24 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, слугувало підставою для скасування здійснених Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради дій щодо реєстрації місця проживання позивача з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання, на підставі письмового рішення органу реєстрації.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі №420/5608/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2020р. у задоволенні клопотання відповідача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (від 17.08.2020р. вхід.№32362/20) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, відмовлено.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.
Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за отриманням адміністративної послуги з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами надання адміністративної послуги позивачці була видана довідка про реєстрацію місця проживання особи від 18.02.2020 року.

Однак, згодом на адресу позивача надійшов Лист від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 25.05.2020 року № 143/01-09, у якому зазначено, що за інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 залишилася зареєстрованою окремо від батьків малолітня дитина ОСОБА_1 . Статею 29 ЦК України зазначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Статтею 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Відповідно до пункту 28 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства та пункту 24 Правил, якщо після здійснення реєстрації місця проживання особи одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання буде встановлено, що особа не повідомила про реєстрацію місця проживання разом з нею за попередньою адресою малолітніх дітей, обидві дії скасовуються. З урахуванням вимог Цивільного кодексу України, Закону та Правил, Департаментом здійснено скасування реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання за відповідними адресами.

До вказаного листа були додані Повідомлення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 22.05.2020 року про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та скасування зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погодившись з вищеозначеним Листом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 25.05.2020 року № 143/01-09 та Повідомленнями від 22.05.2020 року, позивач ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо скасування реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради поновити реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, спірні правовідносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради виникли з приводу надання адміністративної послуги щодо реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації за попередньою адресою.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів, визначено Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" від 02 березня 2016 р. №207.

Згідно п.18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Відповідно до пункту 4 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Згідно пп. 1 п. 24 Правил реєстрації місця проживання у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання в іншій адміністративно-територіальній одиниці до органу реєстрації, на території обслуговування якого було зареєстроване попереднє місце проживання особи, не пізніше наступного дня надсилається повідомлення (залежно від форми ведення реєстрів - в письмовій або електронній формі) про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 15 для внесення інформації до відповідного реєстру територіальної громади.

На виконання зазначеної норми відповідачем до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради було надіслано відповідне повідомлення про зняття з реєстрації місця проживання особи від 18.02.2020 року.

У відповідь на вказане повідомлення Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради був отриманий лист від 03.03.2020 року № 04-07/3/3765, у якому зазначено, що за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю малолітньою дитиною.

За приписами пункту 24 Правил реєстрації місця проживання, якщо після здійснення реєстрації місця проживання особи одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання буде встановлено, що особа не повідомила про реєстрацію місця проживання разом з нею за попередньою адресою малолітніх дітей, обидві дії скасовуються на підставі письмового рішення органу реєстрації, про що письмово повідомляється особі.

З урахуванням чого, 22.05.2020року директором Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Абрамовою Є.Г. було складено Висновок за результатами перевірки підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи від 22.05.2020 року, яким відповідно до п.28 Правил реєстрації місця проживання, було вирішено скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним зняттям з реєстрації попереднього м`ясця проживання з адреси: АДРЕСА_2 від 18.02.2020 року; направити ОСОБА_1 повідомлення про скасування реєстраційних дій та запрошення ОСОБА_1 до Департаменту з метою вилучення довідки про реєстрацію місця проживання; направити лист до Запорізької міської ради з метою повернення оригіналу повідомлення від 18.02.2020 року №33195/01-02-34 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 з недостовірними даними; внести виправлені відомості до всіх форм звітності та врахувати інформацію при формуванні реєстру територіальної громади.

Згідно з п.26 Правил реєстрації місця проживання у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідно до п.18 Правил реєстрації місця проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Стаття 160 СК закріплює право батьків на визначення місця проживання дитини, де вказано, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною четвертою статті 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Отже, з системного аналізу вище окреслених законодавчих приписів вбачається, що для реєстрації місця проживання особа подає, зокрема, свідоцтво про народження дітей, дані щодо реєстрації малолітніх дітей за місцем проживання одного із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування), також, заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи, (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Таким чином, зняття з реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та реєстрація її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без малолітньої дитини суперечитеме діючому законодавству.

Частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Закон України «Про охорону дитинства», визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства», визначено поняття «забезпечення найкращих інтересів дитини», зокрема вказано, що це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Відповідно до ст.18 вказаного Закону, держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Суд зазначає, що відповідно ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що скасування реєстрації реєстрації місця проживання та скасування зняття з реєстрації попереднього місця проживання відповідачем Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради здійснено правомірно, та з дотриманням вище окреслених положень чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відсутні.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, викладені у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.72-76, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про скасування реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради поновити реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.