Справа № 340/3731/20
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Кропивницький справа № 340/3731/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до третя особаФортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 32/29, код ЄДРПОУ - 34977781) Управління у справах захисту прав споживачів у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84)
провизнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Фортечного відділу державної виконавчої служби у м.Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), щодо зняття арешту накладеного на належне на праві власності ОСОБА_1 майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 накладений постановою Кіровського ВДВС від 03.02.2009 АЕ №383160 на підставі постанови УСЗПС від 11.02.2008 №133 зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8424079 від 03.02.2009.

- зобов`язати Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт накладений на майно належне на праві власності ОСОБА_1 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 накладений постановою Кіровського ВДВС від 03.02.2009 АЕ №383160 на підставі постанови УСЗПС від 11.02.2008 №133 зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8424079 від 03.02.2009.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що на належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 накладено арешт постановою Кіровського ВДВС від 03.02.2009 АЕ №383160 на підставі постанови УСЗПС від 11.02.2008 №133.

Листом від 27.08.2020, відповідач повідомив, що детальну інформацію щодо накладення арешту у 2009 році надати не надається можливим, оскільки виконавчі провадження знищено, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Крім того, позивачу відмовлено у звільненні майна з-під арешту у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження, яким накладено арешт, знищені.

Таким чином, наявність арешту майна позивача, враховуючи відсутність законних підстав для обмеження права власності позивача та невиконання державним виконавцем обов`язку зняти арешт при закінченні виконавчого провадження суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач будь-яких письмових пояснень, відзиву або заперечень проти позову до суду не надав.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі відповідачу направлено засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу 23.09.2020 року, яка прочитана 24.09.2020 року, що підтверджується роздруківкою про повідомлення про прочитання (а.с.24).

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін (а.с.16).

Вказана ухвала надіслана учасникам справи за правилами визначеними КАС України, та ними отримана, що посвідчується відповідними повідомленнями про вручення судової кореспонденції (а.с.23,24).

Зазначеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування.

Копія даної ухвали була направлена на офіційну електронну адресу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.124 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється, за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.

Разом з тим, згідно п.2 ч.6 ст.251 КАС України, днем вручення судового рішення є днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

З огляду на зазначене та враховуючи положення п.1 ч.3 ст.124, п.2 ч.6 ст.251 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року вважається такою, що вручена відповідачу.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала суду від 18.09.2020, у відповідності до положень Закону України «Про доступ до судових рішень», оприлюднена 18.05.2020 року.

Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України (http://reyestr.court.gov.ua) до внесених до такого реєстру судових рішень.

За таких обставин судом було здійснено всі заходи для реалізації відповідачем права судового захисту своїх прав та інтересів.

Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.

Позивач до судового засідання надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволені.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням зібраних доказів, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , володіє приватною власністю, а саме, є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 (а.с.12-13).

Відповідно до письмових пояснень позивача, судом з`ясовано, що у вересні 2020 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 , стало відомо про те, що на належне їй вищезазначене нерухоме майно накладено арешт.

Арешт на належне позивачеві нерухоме майно накладено за даними Єдиного реєстру на підставі постанови Кіровського ВДВС від 03.02.2009 АЕ №383160 на підставі постанови УСЗПС від 11.02.2008 №133, державним виконавцем Луньов (а.с.10).

10.08.2020 позивач звернулась з заявою до Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому з проханням зняти арешт накладений на її майно та повідомити про наявність виконавчих проваджень відносно неї.

На звернення позивача, Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому листом від 27.08.2020 року №77827/11-33 повідомив, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 27.08.2020 року відсутні виконавчі провадження, де ОСОБА_1 , являлась боржником.

Перевіркою електронного архіву, встановлено, що до відділу на виконання надходив судовий наказ № 404/8976/14-ц від 29.01.2015 року Кіровського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОКПП «Дніпро-Кіровоград» боргу 460,98 грн.

28.05.2015 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання.

Більш детальну інформацію щодо накладення арешту у 2009 році надати не є можливим, оскільки згідно п. 9 Наказу від 25.12.2008 року № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» станом на 27.11.2019 року архівні виконавчі провадження знищені.

Більш детальну інформацію щодо накладення арешту у 2009 році надати ненадається можливим, оскільки виконавчі провадження знищено, у зв`язку з закінченням терміну зберігання, на підставі акта про знищення виконавчих проваджень та відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року "Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби".

На підставі вищевикладеного пропонуємо звернутися до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з належного Вам майна (а.с.11).

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Вирішуючи спір та з`ясовуючи обставини виникнення обтяження, накладеного на нерухоме майно, суд виходить з того, що на той час діяло Положення про єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 № 85/5.

Відповідно до п.2.1.2 цього Положення підставою для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є, зокрема, заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається органами державної виконавчої служби у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту).

При цьому, згідно з п.2.5 цього Положення відомості про накладені (зняті) заборони та арешти на об`єкти нерухомого майна вносяться Реєстратором до Реєстру заборон у день їх надходження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначалися Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року (надалі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до частин 1-3 статті 57 Закону №606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону №606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Наслідки завершення виконавчого провадження передбачені статтею 50 Закону №606-ХІV. За її змістом, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за №1302/29432, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Зі змісту наведеного вбачається дійсна мета застосування процедури арешту майна боржника для забезпечення реального виконання виконавчого документу. Тобто, існування арешту накладеного державним виконавцем дозволяє йому ефективно здійснювати дії щодо реального виконання виконавчих листів та інших виконавчих документів, упереджує недобросовісну поведінку боржника щодо уникнення сплати ним свого боргу шляхом реалізації або переоформлення належного йому рухомого та нерухомого майна. Таким чином, існування арешту майна, накладеного державним виконавцем має чітко окреслені граничні строки з прийняття відповідної постанови про накладення арешту до завершення виконавчого провадження.

У зв`язку з реформуванням системи органів примусового виконання та органів державної виконавчої служби, зміною підпорядкування та найменування відділів державної виконавчої служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 17 від 21.01.2015 року "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції", постанови Кабінету Міністрів України №99 від 11.02.2016 року "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги", наказів Міністерства юстиції України №569/5 від 01.03.2016 року "Про відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану", №571/5 від 01.03.2016 року "Про Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі", №1056/5 від 07.04.2016 року "Про затвердження Переліку районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі" та наказу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №98/07 від 14.04.2016 року правонаступником Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції у спірних правовідносинах є Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області .

Як вже встановлено судом, на виконанні у відповідача відсутні відкриті виконавчі провадження, в межах яких можливе звернення стягнення на майно позивача

Відтак, наведені обставини свідчать, по-перше, про відсутність правових підстав у відповідача зберігати накладений ним арешт на майно позивача, в силу неможливості виконавчого органу надати документ, яким відповідний арешт було застосовано, більш того, через неможливість цього органу конкретизувати виконавче провадження в рамках якого він був накладений.

По-друге, існування арешту майна позивача при визнанні відповідачем факту завершення всіх виконавчих проваджень відносно позивача порушує саму мету застосування відповідної процедури. Так, наразі, механізм забезпечення виконання рішення існує, проте провадження в рамках якого його було застосовано завершено.

Таким чином, відмова відповідача у знятті арешту з належного позивачу майна, накладеного

постановою Кіровського ВДВС від 03.02.2009 АЕ №383160 на підставі постанови УСЗПС від 11.02.2008 №133 є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», що позбавляє позивача можливості вчиняти дії щодо належного їй майна, вільно розпоряджатися ним.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, рішення про зняття арешту на майно, накладеного державним виконавцем, приймається державним виконавцем або начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, шляхом винесення відповідної постанови.

Водночас, суд враховує положення частини 6 статті 162 КАС України якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому у встановлений судом строк (з урахуванням часу на пересилання поштової кореспонденції) не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не може бути подано, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

На думку Кіровоградського окружного адміністративного суду, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність оскаржуваних ним дій, в той час, як відповідачем не доведено належними доказами правомірності існування арешту, накладеного на нерухоме майно позивача попри відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо нього, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає позивачу вільно розпоряджатись належним йому майном та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи містяться докази щодо понесення позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (а.с.1).

Відтак, з огляду здійснені позивачем документально підтверджені витрати на оплату судового збору такі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Фортечного відділу державної виконавчої служби у м.Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), щодо зняття арешту накладеного на належне на праві власності ОСОБА_1 майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 накладений постановою Кіровського ВДВС від 03.02.2009 АЕ №383160 на підставі постанови УСЗПС від 11.02.2008 №133 зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8424079 від 03.02.2009 р.

Зобов`язати Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт накладений на майно належне на праві власності ОСОБА_1 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 накладений постановою Кіровського ВДВС від 03.02.2009 АЕ №383160 на підставі постанови УСЗПС від 11.02.2008 №133 зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8424079 від 03.02.2009 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені судові витрати (судовий збір) у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 32/29, код ЄДРПОУ - 34977781).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. ст. 255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 28 вересня 2020 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук