Справа № 200/5344/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 р. Справа№200/5344/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Шинкарьової І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, 87528, м. Маріуполь, вул. Серова, 1а) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комунальний комбінат" (, 85297, м. Торецьк, смт. Новогородське, вул. Квіткова, 1) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, -

В С Т А Н О В И В:

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комунальний комбінат" про стягнення коштів, в якому зазначало, що відповідачем надано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік, відповідно до якого середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача становила 8 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, 0 осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для відповідача норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 1 робоче місце.

Отже, відповідач не виконав норматив по створенню 1 робочого місця по працевлаштуванню інвалідів.

Просило стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів 22087,50 грн. та пеню за порушення термінів сплати таких санкцій пеню - 285,09 грн.

Ухвалою суду від 13.06.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі №200/5344/20-а за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, юридична адреса: 87528, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сєрова, 1а) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВГОРОДСЬКИЙ КОМУНАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (, юридична адреса: 85297, м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Квіткова, 1) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що ним створені робочі місця для інвалідів, та вказує, що при оформленні звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 рік була зроблена помилка, а саме не внесена нормативна та фактична кількість працівників з інвалідністю. Листом від 26 лютого позивач повідомив про допущення помилки при складанні вказаного звіту. Листом від 26 березня 2020 року відповідач направив уточнений звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 рік. У зв`язку з чим, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Новгородський комунальний комбінат" - відповідач перебуває на обліку у Донецькому обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.

У звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік, що наданий відповідачем до відділення Фонду, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача становила 8 осіб.

Згідно розрахунку, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання відповідачем нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році, становить 22 087,50 грн.

З наданих відповідачем документів встановлено наступне:

Листом від 26 березня 2020 року № 88 керівництво відповідача направило уточнений «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 року», у зв`язку з помилково наданими даними у попередньо звіті (код рядка «03»), додатком до листа надано позивачу копію наказу № 45 від 03 жовтня 2019 року (про прийняття на роботу інвалід - ОСОБА_1 ); копія довідку до акту огляду МСЕК № 404324 серії 10 ААА від 22 березня 2011 року ; копія трудової книжки.

Відповідно до трудової книжки від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду оператора водонапірної системи на Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комунальний комбінат".

ОСОБА_1 , відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки МСЕК № 404324, є людиною з інвалідністю 2 групи.

Відповідно до уточненого звіту за 2019 року відповідачем внесено виправлення у рядок «03» звіту від 14 лютого 2020 року, в якому зазначено кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, а саме зазначено одну людину.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 31 січня 2007 року №70, якою затверджено низку нормативно-правових актів, зокрема Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджено Форму звітності № 3-ПН „Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", Порядок подання форми звітності № 3-ПН „Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Згідно з п. 5 Порядку Форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Суми адміністративно-господарських санкцій і пені, що надійшли до державного бюджету, використовуються Фондом соціального захисту інвалідів.

Відповідно ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Як встановлено судом, відповідачем виконані вимоги ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо створення робочих місць для інвалідів та прийняття заходів для їх працевлаштування, і не порушувалися вимоги ст. 19 вказаного Закону (працевлаштовано на роботу людину з інвалідністю - ОСОБА_1 , про що свідчить трудова книжка ОСОБА_1 та уточнений звіт за 2019 року відповідача від 26 березня 2020 року.)

Отже, доказів того, що підприємство не створило робочі місця для інвалідів, відмовляло інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавало державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітувало Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано.

З огляду на наведене правові підстави для застосування щодо відповідача адміністративно-господарських санкцій і, відповідно, стягнення їх в судовому порядку, - відсутні.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, 87528, м. Маріуполь, вул. Серова, 1а) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комунальний комбінат" (, 85297, м. Торецьк, смт. Новогородське, вул. Квіткова, 1) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 30 вересня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова