Справа № 460/2688/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
30 вересня 2020 року м. Рівне №460/2688/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді У.М. Нор розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Військової частини НОМЕР_1
доОСОБА_1
про стягнення матеріальних збитків, -
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з відповідача матеріальні збитки минулих років за рішенням суду у розмірі 3238,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу на підставі Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14.01.2015 №15/2015. Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 11.06.2015 №40 молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду радіотелеграфіста радіо відділення взводу зв`язку дивізіону артилерійської розвідки, і поставлено на всі види забезпечення. У зв`язку з тим, що 05.11.2015 відповідач незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки та проводив час на влансий розсуд. Так, відповідач в період самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) внаслідок недобросовісності отримав грошові кошти в сумі 3238,83 грн. В добровільному порядку відповідач заподіяну шкоду державі відшкодувати відмовився, а тому позивач просить стягнути з відповідача коти в сумі 3238,83 грн.

Ухвалою судді від 30 квітня 2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, на яких ґрунтуються її вимоги, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 був призваний на військову службу на підставі Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14.01.2015 №15/2015.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 11.06.2015 №40 молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду радіотелеграфіста радіо відділення взводу зв`язку дивізіону артилерійської розвідки, і поставлено на всі види забезпечення.

Проходячи військову службу відповідач відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV (далі-Статутів) повен був свято і бездоганно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватись вимог статутів Збройних Сил України.

05.11.2015 перебуваючи у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), яка дислокується у с. Дівички, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, відповідач, усвіломлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, без дозволу відповідних начальників та командирів залишив військову частину, незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки та проводив час на власний розсуд.

Зазначені обставини встановлені вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2018 року у справі №373/1140/17, при розгляді кримінального провадження, за обвинуваченням відповідача у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 159 від 30.06.2017, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 № Д-322/1/5дск та директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.04.2017 №д-5дск перевести з умовного найменування військову частину-польова пошта НОМЕР_2 на умовне найменування НОМЕР_3 .

21.09.2017 наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) військовослужбов військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодшого сержанта ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира 43 -ОАБр, відповідно до Указу Президента України від 25.03.2016 №115/2016 «Про звільнення в запас, військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період призваних під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15» звільнити з військової служби у запас, виключити зі - списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направити для зарахування на військовий облік до Гощанського ОРВК Рівненської області.

Військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) за результатами внутрішнього фінансового аудиту за період з 01.09.2017 по 31.08.2017, яке 10 листопада 2017 року проводило Центральне територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України стало відомо, про переплату грошового забезпечення за періоди самовільного залишення військовослужбовцями військової частини.

Так, відповідач в період самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) внаслідок недобросовісності отримав грошові кошти в сумі 3238,83 грн, та на теперішній час кошти не повернув.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень Закону України "Про Збройні Сили України" - організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Згідно з статтею 3 Закону України "Про Збройні Сили України", статей 1,10 Закону України "Про оборону України", Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Органом державної військової та виконавчої влади на місцях у системі Збройних Сил України є командири (начальники) військових частин (установ, організацій), яким Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджених Законом України "Про затвердження Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 року надано повноваження органу виконавчої влади в системі Міністерства оборони України.

Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно до вимог статті 26 зазначено Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до змісту позовних вимог, які сформував позивач звертаючись до суду, такі вимоги сформовано в аспекті протиправних дій відповідача та безпідставно набутого останнім майна виходячи із того, що військовослужбовець самовільно покинув військову частину, та в цей період відповідачу виплачено грошове забезпечення в сумі 3238,83 грн.

Відповідно до вимог статті 13-1 Закону України «Про оплату праці» Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення - розробляє та вносить у встановленому порядку пропозиції щодо визначення розміру мінімальної заробітної плати, робочого часу та часу відпочинку, умов оплати праці працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів відповідно до закону.

Нормативним документом, яким врегульовувалось питання виплати грошового забезпечення військовослужбовцям на час виникнення спірних правовідносин є Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 (далі - Інструкція), та чинна на момент виникнення спірних правовідносин.

На час звернення до суду, чинним документом, яким врегульовано виплату грошового забезпечення військовослужбовців є Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 34.4 Інструкції військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно до пункту 15 Порядку грошове забезпечення не виплачується (окрім іншого) за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач просить стягнути з відповідача матеріальних збитків (переплату грошового забезпечення) в сумі 3238,83 грн., як недоросовісно набуті грошові кошки.

Разом з тим, з аналізу вказаних вище нормативних документів слідує, що нормами вказаних підзаконних актів не врегульовано питання про стягнення грошового забезпечення з військовослужбовця, яке нараховано останньому безпідставно (за відсутності факту лічильної чи іншої помилки).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до п. 13. Розділу І Порядку №260, грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає, крім випадків повернення сум грошової допомоги (при звільненні з військової служби) у разі скасування наказу відповідного командира про звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до чинного законодавства України.

Тобто, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02.07.2014 у справі 6-91цс14, від 22.01.2014 у справі 6-151цс13 та Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а та від 03 березня 2020 року у справі №804/979/17.

Позивачем до суду не надано доказів наявності рахункової помилки з боку позивача при нарахуванні відповідачу грошового забезпечення.

Разом з тим, судом встановлено, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.02.2018 у справі №373/1140/17, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Наведене свідчить про наявність в діях відповідача недобросовісності (самовільне залишення військової частини) в отриманні грошових коштів (грошового забезпечення) у сумі 3238,83 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на встановлені судом обставини в контексті наведених норм права суд дійшов до висновку, що позивачем - суб`єктом владних повноважень доведено обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Підстави для застосування ст.139 КАС України відсутні.

В період з 17.08.2020 по 04.09.2020 суддя Нор У.М. перебувала на лікарняному.

В період 07.09.2020 по 25.09.2020 суддя Нор У.М. перебувала у щорічній відпустці (наказ № 330-від 18.09.2020).

Рішення ухвалено судом з урахуванням часу перебування головуючого судді та лікарняному та у відпустці.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ) про стягнення матеріальних збитків задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 за наступними реквізитами: отримувач - військова частина НОМЕР_1 , рахунок №UA4091715, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, код ЄДРПОУ банку 26615319, призначення платежу: стягнення матеріальних збитків минулих років за рішенням суду, матеріальні збитки в розмірі 3238 (три тисячі двісті тридцять вісім гривень) грн. 83 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 вересня 2020 року.

Суддя У.М. Нор