Справа № 752/12677/20
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/345/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2051/10200/18 від 06 грудня 2018р, -

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2051/10200/18 від 06 грудня 2018р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою заступника начальника Чернігівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненка В.В. від 06.12.2018 р. позивачку визнано винною у вчиненні ПМП, передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ та на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п"ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Зазначає, що відповідачем проведено перевірку щодо виявлення транспортних засобів, які ввезені громадянами - резидентами на митну територію України в митному режимі "транзит" та не вивезені в строки, встановлені ст. 95 МК УКраїни.

Вказує, що позивач здійснював митне оформленя транспортного засобу 31.01.2019 р., споатив доброільний внесок в період чинності пункту 9-3 розділу ХХІ "При кінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, який звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 470, 481, та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Позивач 10.09.2018 р. у митному режимі "транзит" з метою особистого використання на території України ввезла автомобіль "RENAULT ESPACEР» н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 через зону діяльності відповідача та станом на 22.11.2018 р. його не вивезла. Відповідно до митної декларації № UA100010/2019/311149 від 31.01.2019 р. позивачем здійснено митне оформлення зазначеного автомобіля.

Позивачем не заперечується факт перевищення десятиденного строку транзитного перевезення транспортного засобу, проте із посиланням на приписи п. 9і розділу ХХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодесу України вважає, що вона звільняється від відповідальності за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

З огляду на викладене, позивач просив суд скасувати постанову Чернігівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 2051/10200/18 від 06 грудня 2018р.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 р. відкрито спрощене позовне провадження. (а.с. 24)

25 серпня 2020 р. до суду надійшов відзив Північної митниці Держмитслужби на позовну заяву. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки розгляд справи про ПМП та винесення постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МКУ відбулося 06.12.2018р., а митна декларація № UA100010/2019/311149, за якою здійснювалося митне оформлення спірного транспортного засобу, подана та оформлена Житомирською митницею ДФС 31.01.2019р., тобто пізніше ніж винесена постанова у справі про ПМП. Зазначає, що позивчка у позові не наводить жодної з підстав, передбачених ст. 531 МКУ, як і не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу ПМП, передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ. Також позивачка документально не підтвердила наявність обставин, які б виключали її адміністративну відповідальність або виключали провадження у справі про ПМП, тому вона не може бути звільнена від адміністративної відповідальності.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

22 листопада 2018р. у зону митного контролю митного посту «Нові Яриловичі» митниці у напрямку «виїзд з митної території України» заїхав автобус марки «MAZ 251062» н.з. НОМЕР_3 , в якому у якості пасажира митний кордон перетинала ОСОБА_1 .

Здійсненою перевіркою по центральній базі даних ЄАІС ДФС та АСМО «Інспектор» встановлено, що ОСОБА_1 10 вересня 2018 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДВС було ввезено на митну територію України в митному режимі транзиту транспортний засіб особисто користування марки «RENAULT ESPACEР» р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Позивач повинна була доставити товар «транспортний засіб особистого користування марки «RENAULT ESPACEР» р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , оформлений 10 вересня 2018 в митному режимі транзиту, до митниці призначення в строк до 20.09.2018.

Проте, ОСОБА_1 на митний пост не прибула. Також, посадовими особами відповідача встановлено, що позивачем перевищено передбачений ст.95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля марки «RENAULT ESPACEР» р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Постановою заступника начальника Чернігівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненка В.В. від 06 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні ПМП, передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ, та на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Копію постанови від 06 грудня 2018 р. було направлено супровідним листом від 11.12.2018 р. №7458/25-70-20-02.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 875 лист митниці від 11.12.2018 № 7458/25-70-20-02 було вручено позивачу 17.12.2018р.

Постанову передано для примусового виконання до ДВС.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулася до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 70 МК України встановлені види митних режимів, зокрема, транзит. Відповідно до положень статті 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив попуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь якого використання цих товарів, без сплати митних платежі та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За умовами п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту та бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб (у разі перевезення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Згідно з вимогами ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України або їх оформленням у інший митний режим, відмінний від митного режиму транзиту.

За приписами ст. 284 МК України за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом до товарів, поміщених у митний режим транзиту.

Статтею 293 МК України передбачено, що особами, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів, у разі недотримання вимог цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, встановлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають повне або часткове звільнення від сплати митних платежів - є особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З аналізу вказаних норм права вбачається обов`язок особи у визначений законодавством строк вивезти транспортний засіб, поміщений у митний режим «Транзит», за межі митної території України, а невиконання такого обов`язку є порушенням митних правил та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Позивачем не заперечується сам факт перевищення десятиденного строку транзитного перевезення транспортного засобу, проте він наголошує на технічній несправності транспортного засобу, що виключає адміністративну відповідальність з огляду на відсутність об`єкта оподаткування.

Згідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Частиною 1 статті 192 МК України передбачено, що якщо транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Натомість судом було встановлено, що позивачем не було здійснено жодних дій по повідомленню органу доходів і зборів про неможливість виконання зобов`язання по вивезенню транспортного засобу у десятиденний термін, що підтверджується як змістом адміністративного позову, так і його підписом в протоколі про порушення митних правил, з яким він погодився, зауважень до якого не мав, а також його письмовими поясненнями.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що у відповідності до п. 93 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» фізична особа звільняється від адміністративної відповідальності за порушення строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту у разі сплати належних митних платежів та коштів, що дорівнює розміру п`ятисот неоподаткованих мінімумів громадян. З приводу вказаних тверджень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до зазначеного пункту встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Тобто умовою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митного режиму ввезення транспортного засобу є здійснення митного оформлення шляхом сплати належних митних платежів в повному обсязі та сплата коштів в розмірі 8500 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що рлзгляд справи про ПМП та винесення постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МКУ відьулося 06.12.2018 р. Митна декларація № UA100010/2019/311149, за якою здійснювалося митне оформлення спірного транспортного засобу, подана та оформлена Житомирською митницею ДФС 31.01.2019 р. У даному випадку митна декрадація подана пізніше, ніж винесена постанова у справі про ПМП.

У зв"язку з тим, що позивач не оскаржувала постанову митниці від 06.12.2018 р., тому вона набрала законної или з 17.12.2018 р., а позивачка повинна була оплатити штраф до 02.01.2019 р. І у разі сплати позивачем штрафу у неї не було б необхідності сплачувати добровільний внесок при митному оформленні спірного транспортного засобу.

Таким чином, суд не приймає до уваги вищевказані доводи позивача.

З огляду на викладені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже оскаржувану постанову слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 263, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2051/10200/18 від 06 грудня 2018р.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: