Справа № 308/4420/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 308/4420/20 пров. № А/857/9145/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2020 року про залишення без розгляду адміністративного позову в справі №308/4420/20 (суддя Бедьо В.І., час ухвалення 15 год. 35 хв., повне судове рішення складено 26.06.2020, м. Ужгород) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області інспектора капрала УПП роти Готра Едуарда Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області - інспектора капрала УПП роти Готра Едуарда Михайловича, в якому просила скасувати постанову серії ЕАК №2114540 від 16.02.2020 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, позивач просила поновити строк звернення до суду.

Ухвалою від 26.06.2020 Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області - інспектора капрала УПП роти Готра Едуарда Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишив без розгляду з мотивів пропуску строку звернення до суду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвалою від 15.05.2020 суд першої інстанції залишав позовну заяву без руху та позивач усунула вказані в ній недоліки, подавши через канцелярію суду клопотання з додатками про обґрунтування підстав пропуску процесуального строку для оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності із зазначенням в прохальній частині, як і в самій позовній заяві, поновити строк на подання адміністративного позову.

На підставі поданого клопотання суд поновив процесуальний строк звернення до суду та призначив справу до розгляду на 26.06.2020.

Крім того, апелянт вказує на те, що копію оскаржуваної постанови отримала 05.05.2020, звернувшись із заявою до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, оскільки таку постанову не отримувала засобами поштового зв`язку.

На підставі викладеного вважає, що процесуальний строк був пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

З огляду на викладене, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи колегія суддів вбачає, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2114540 від 16.02.2020 позивач, керуючи транспортним засобом Peugeot 306, НОМЕР_1 , по вул. Гагаріна у м. Ужгороді увімкнула покажчик повороту, який не відповідав напрямку руху, чим порушила п.9.2.б ПДР порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, за що ч.2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Графа оскаржуваної постанови щодо підпису особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запису про відмову від підпису або отримання копії постанови містить запис «відмовилась».

Матеріалами справи підтверджується, що з позовом до суду позивач звернулася 07.05.2020.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що позивач пропустила строк звернення до суду, а причини пропуску, вказані позивачем, є недостатніми та неповажними для поновлення такого, оскільки позивачу було відомо про факт притягнення її до адміністративної відповідальності та складення постанови, від отримання якої вона особисто відмовився на місці вчинення правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до вказаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналіз норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналогічна правова норма закріплена також у частині другій статті 286 КАС України.

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суд повинен з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Із встановлених у справі обставин убачається, що позивач оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 16.02.2020 серії ЕАК №2114540 в день її прийняття фактично не отримувала. Докази направлення копії оскаржуваної постанови засобами зв`язку в матеріалах справи відсутні.

Натомість із долученої позивачем до клопотання про поновлення строку звернення до суду заяви, адресованої Управлінню патрульної поліції в Закарпатській області ДПП від 05.05.2020, про надання належним чином завіреної копії постанови у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , колегія суддів вбачає, що копію вказаної постанови позивач отримала 05.05.2020. Водночас до суду з позовом ОСОБА_1 звернулася 07.05.2020, тобто, із дотриманням десятиденного строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 31.01.2020 в справі №755/7433/19, від 12.06.2020 у справі №686/28291/19.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, а тому дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2020 року про залишення без розгляду адміністративного позову в справі №308/4420/20, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 01.10.2020.