Справа № 344/1013/20
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1013/20
Провадження № 2-а/344/151/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з уч. представника відповідача Костельного М.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу інспекторів з паркування - інспектора за паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Попадюка Михайла Васильовича, Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до головного спеціаліста відділу інспекторів з паркування - інспектора з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Попадюка Михайла Васильовича, Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.09.2020 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради.

Позов мотивовано тим, що 13 січня 2020 року стоянка належного позивачу транспортного засобу «Ленд Ровер », номерний знак НОМЕР_1 (зазначено в позові), здійснена на краю тротуару з обмеженням руху пішоходів менше 2 метрів. Після того, як було здійснено стоянку транспортного засобу позивача, в м. Івано-Франківську на вулиці Пилипа Орлика біля будинку № 4 на тротуарі, також були поставлені для стоянки інші транспортні засоби. Зазначено, що під час здійснення зупинки, ним вимоги Правил дорожнього руху не порушені, оскільки належний йому транспортний засіб знаходився на краю тротуару, і для руху пішоходів з усіх сторін залишалось приблизно 4 метри, що не суперечить п. 15.10 Правил дорожнього руху.

Із вказаною постановою не погоджується, оскільки вважає, що відповідач при винесенні постанови діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законами.

В судове засідання сторона позивача не з`явилась, однак враховуючи виклад обставин справи позивачем у позові, його позицію щодо підставності позовних вимог та їх обґрунтування, а також зважаючи на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, суд вважає за можливе розглянути даний спір по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та прийшов до наступного висновку.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У статті 5КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП визначено, що якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу,на місці вчинення правопорушення). Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою-четвертою статті283цього Кодексу,крім відомостей про особу,стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення,у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення,що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом з`ясовано, що 13.01.2020 року головним спеціалістом відділу інспекторів з паркування - інспектором з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Попадюком М.В. винесено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), щодо порушення водієм автомобіля «Ленд Ровер », номерний знак НОМЕР_2 п. 15.10 ПДР України, стоянка на тротуарі, обмеження руху пішоходів менше ніж 2 метра.

Також встановлено, що після залишення повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на лобовому склі транспортного засобу, відповідачем було отримано дані про відповідальну особу та винесено постанову серії ІФ №00110 від 13.01.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП власника транспортного засобу ««Ленд Ровер », номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Зазначеному кореспондує пункт 1.3 Правил дорожнього руху України згідно до якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 15.10 ПДР України, стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

До позовної заяви було долучено фотокопії з місця вчинення порушення, яке мало місце 13.01.2020 року в м. Івано-Франківську по вул. Пилипа Орлика, 4, з яких вбачається, що транспортний засіб «Ленд Ровер », номерний знак НОМЕР_2 , припаркований на тротуарі, відстань від краю автомобіля та для проходу пішоходів тротуаром становить менше ніж 2 м. Поряд із автомобілем знаходяться інші транспортні засоби. Тротуар загороджений таким чином, що пішоходу вільно пересуватися по ньому є неможливим.

А отже, інспектором, який виніс оскаржувану постанову, достовірно було встановлено, що транспортний засіб «Ленд Ровер », номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зупинку із порушенням вимог п. 15.10 ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З приводу твердження сторони позивача про те, що недоведеність того, що відстань для руху пішоходів інспектором спеціальними приладами не було виміряно та що такий не перешкоджав руху пішоходів, а також твердження позивача про належне дотримання ним правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовані доказами у справі.

Надані відповідачем докази в сукупності з дослідженими в судовому засіданні фотоматеріалами, є належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно до ст.219 КУпАП, виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1(за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181,частиною першою статті 182, статтями 183, 197,198 цього Кодексу (абз 1 ст 219 КУпАП).

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою,третьою і шостою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування (абз 3 ст. 219 КУпАП).

Інспектором, як посадовою особою управління, було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії ІФ №00110 від 13.01.2020 не підлягає до скасування, є законною та складена повноважною особою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП, а приймаючи спірну постанову відповідач діяв правомірно, на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245, 271, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

В задоволені адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Шамотайло О.В.