Справа № 460/77/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2020 року м. Рівне №460/77/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді У.М. Нор розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

З змісту заявлених позовних вимог, вбачається, що позивач просить, визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення від 23.07.2019:

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, пені у сумі 2 114,60 грн., з яких: 1 122 грн. за податковим зобов`язанням; 462 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); 530,60 грн. сума пені, що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 24.06.2019 № 1268/17-00-13-04/ НОМЕР_1 ;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені у сумі 25 374,91 грн., з яких: 13 464 грн. за податковим зобов`язанням; 5 544 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); 6366,91 грн. сума пені, що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 24.06.2019 № 1268/17-00-13-04/ НОМЕР_1 ;

- № , згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. за платежем "Адміністративні штрафи та інші санкції", що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 24.06.2019 № 1268/17-00-13-04/ НОМЕР_1 ;

- № , згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 4 590 грн. за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)", що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 24.06.2019 № 1268/17-00-13-04/ НОМЕР_1 ;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у сумі 94 251,37 грн., з яких: 75 401,10 грн. за податковим зобов`язанням; 18 850,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 24.06.2019 № 1268/17-00-13-04/ НОМЕР_1 ;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у сумі 7 854,27 грн., з яких: 6 283,42 грн. за податковим зобов`язанням; 1570,85 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 24.06.2019 № 1268/17-00-13-04/ НОМЕР_1 ;

- № , згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн. за платежем "Податок на доходи фізичних осіб", що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 24.06.2019 № 1268/17-00-13-04/ НОМЕР_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі акта від 24.06.2019 №1268/17-00-13-04/ НОМЕР_1 . Вважає, що висновки викладені в акті перевірки не відповідають діючому податковому законодавству, в зв`язку з чим є неправомірними, а відтак податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

Зазначив, що акт перевірки не містить фактів неналежного ведення позивачем доходів чи витрат - надані для перевірки первині документи відповідають чинному законодавству, а дані вказані в них відповідають записам в книзі доходів і витрат та поданих до контролюючого органу податкових деклараціях; надані під час перевірки копії офіційно виданих радами довідок за ф. № 3ДФ свідчать про те, що фізичні особи використовували земельні ділянки для вирощування (вироблення) сільськогосподарської продукції у розмірах, сукупний розмір яких не перевищує 2 гектари, тому позивач як податковий агент при виплаті доходів не повинен був утримувати на перераховувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. В акті перевірки не вказано про які саме об`єкти оподаткування позивач не повідомив контролюючий орган, акт не містить будь-яких фактів про приховані об`єкти оподаткування, за які може бути застосована штрафна санкція, а незареєстрований платник податку на додану вартість не може нести відповідальність за неподання податкових декларацій.

Ухвалою суду від 13.01.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви до 10 днів з моменту вручення даної ухвали. У вказаний судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою від 03.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення, є правомірними. Зазначив, що проведеною перевіркою на підставі інформації отриманою від місцевих рад встановлено розбіжність між задекларованим підприємцем доходом і доходом згідно даних перевірки. Представник відповідача вважає, що за даними геокадастру позивач як податковий агент при виплаті фізичним особам доходів повинен був утримувати на перераховувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Пояснив, що обсяг отриманих позивачем доходів за період з 01.10.2016 по 21.12.2016, 2017 рік, значно перевищував суму, що дає йому право бути платником другої групи спрощеної системи оподаткування. Враховуючи те, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню перевищує 1 000 000 гривень (без урахування ПДВ), позивач зобов`язана була зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання), тому відповідачем застосовано до неї штрафні санкції за неподання податкових декларацій. Також, на думку представника відповідача, до позивача правомірно застосовані штрафні за неподання повідомлення за ф. №20-опп про об`єкти оподаткування. За наведених обставин, просив відмовити у задоволенні даного позову.

У судових засіданнях 25.02.2020 та 11.03.2020 розгляд справи відкладався, з метою надання додаткових доказів по справі.

Ухвалою суду від 06.04.2020 підготовче засідання відкладено до 06.05.2020.

Ухвалою від 12.05.2020 підготовче судове засідання відкладено до 20.05.2020.

Ухвалою від 20.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу № 460/77/20 до судового розгляду по суті на 15.07.2020.

В подальшому, розгляд справи повторно було відкладено на 05.08.2020.

Ухвалою від 05.08.2020 суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив таке.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області у період з 27.05.2019 по 07.06.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт про результати документальної виїзної перевірки №1268/17-00-03-04/ НОМЕР_1 від 24.06.2019, за висновками якого контролюючим органом:

- встановлено неналежне ведення доходів та витрат в у періоді перевірки;

- донараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 7 635,22 грн. за грудень 2016 року;

- встановлено заниження оподаткованого доходу за 2016 рік на 59 850,00 грн., з якого донараховано податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю в сумі 10 773,00 грн. та військовий збір в сумі 897,75 грн.;

- встановлено заниження оподаткованого доходу за 2017 рік на 359 045,00 грн., з якого донараховано податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю в сумі 64 628,10 грн. та військовий збір в сумі 5 385,67 грн.;

- визначено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору при виплаті фізичній особі доходу за вирощену нею с.-г. продукцію в січні 2017 р. в сумі 13 464,00 грн. та 1 122,00 грн. відповідно;

- неподання не зареєстрованим платником податку на додану вартість податкових декларацій з ПДВ з жовтня 2016 р. по грудень 2018 р.;

- встановлено неподання податкового розрахунку за ф. № 1ДФ та подання його з недостовірними та неповними відомостями у періоді перевірки;

- неповідомлення про об`єкти оподаткування за ф. № 20-ОПП.

У відповідності до п. 81.3 ст. 81 та п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України позивачем подано заперечення до акту документальної виїзної перевірки 24.06.2019 № 1268/17-00-03-04/ НОМЕР_1 , згідно з відповіддю контролюючого органу висновки акту залишені без змін.

23.07.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі акту № 1268/17-00-03-04/ НОМЕР_1 від 24.06.2019 винесено податкові повідомлення - рішення:

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, пені у сумі 2 114,60 грн., з яких: 1 122 грн. за податковим зобов`язанням; 462 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); 530,60 грн. сума пені;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені у сумі 25 374,91 грн., з яких: 13 464 грн. за податковим зобов`язанням; 5 544 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); 6366,91 грн. сума пені;

- № , згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. за платежем "Адміністративні штрафи та інші санкції";

- № , згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 4 590 грн. за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)";

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у сумі 94 251,37 грн., з яких: 75 401,10 грн. за податковим зобов`язанням; 18 850,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у сумі 7 854,27 грн., з яких: 6 283,42 грн. за податковим зобов`язанням; 1570,85 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № , згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн. за платежем "Податок на доходи фізичних осіб".

Вказані податкові повідомлення - рішення оскаржені позивачем до Державної податкової служби України, за рішенням про результати розгляду скарги від 11.10.2019 №5247/6/99-00-08-05-04, оскаржувані податкові повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 Кодексу, контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пп. 62.1.3 ст. 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1. ст.75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення, затверджені наказом Міністерства фінансів України 16.09.2013 № 481 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 р. за № 1686/24218.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 та п. 178.6 ст. 178 р. ІV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати (п. 1 Порядку № 481).

Судом встановлено, що книга обліку доходів і витрат ведеться позивачем як платником податку в паперовому вигляді. Вона прошнурована, пронумерована, зареєстрована в контролюючому органі, засвідчена підписом керівника/заступника контролюючого органу та скріплена печаткою, що відповідає приписам п. 2 та п. 3 Порядку № 481. (а.с.210-223).

У відповідності до пп. 3 п. 3 та п. 5 Порядку № 481 записи у книзі обліку доходів і витрат виконано розбірливо кульковою ручкою за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

Позивач як покупець сільськогосподарської продукції оформлювала такі первинні документи, як закупівельні відомості. Згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV, первинні документи містять, зокрема, такі дані, як: місце укладання угоди; прізвище, ім`я, по батькові продавця; найменування продукції, ціна одиниці продукції; обсяг проданої продукції; сума виплачених коштів; підпис продавця про отримання таких коштів; ідентифікаційний податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) - продавця сільськогосподарської продукції; загальна сума нарахованого доходу та сума податку на доходи фізичних осіб при виплаті коштів та довідку за ф. № 3ДФ у разі, якщо він не утримувався.

Позивач заносив до Книги відомості з дотриманням приписів п. 6 Порядку № 481.

Дані Книги обліку доходів і витрат заповнено у гривнях з копійками та використано позивачем для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

Судом не встановлено розбіжностей між даними закупівельних відомостей, книги доходів і витрат та податкових декларацій.

З метою обґрунтування своїх висновків контролюючим органом не дотримано приписів п. 44.1 ст. 44, п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України щодо документального підтвердження фінансово-господарських операцій обмежилось лише сумнівними припущеннями щодо повідомлень від третіх осіб, ігноруючи прямі норми і приписи чинного законодавства, а також первинні документи.

Враховуючи наведене підлягає скасуванню податкові повідомлення - рішення № та № від 23.07.2019.

Судом встановлено, що згідно з реєстраційними даними основним видом діяльності позивача є оптова торгівля фруктами й овочами за КВЕД 46.31.

Відповідно до пп. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України не оподатковуються доходи, отримані від продажу власної сільськогосподарської продукції, що вирощена, відгодована, виловлена, зібрана, виготовлена, вироблена, оброблена та/або перероблена безпосередньо фізичною особою на земельних ділянках, наданих їй у розмірах, встановлених Земельним кодексом України для ведення:

- садівництва та/або для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та/або для індивідуального дачного будівництва. При цьому якщо власник сільськогосподарської продукції має ще земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), але не використовує їх (здає в оренду або обслуговує), отримані ним доходи від продажу сільськогосподарської продукції не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;

- особистого селянського господарства та/або земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), сукупний розмір яких не перевищує 2 гектари. При цьому розмір земельних ділянок, зазначених в абзаці другому цього підпункту, а також розмір виділених в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), які не використовуються (здаються в оренду, обслуговуються), не враховуються.

Враховуючи наведене, довідка видається власнику сільськогосподарської продукції окремо на кожну земельну ділянку, яка була використана для вирощування (вироблення) сільськогосподарської продукції та не видається на земельні ділянки, які не використовується безпосередньо платником податків (здані в оренду іншим суб`єктам господарювання або обслуговуються).

При продажу сільськогосподарської продукції (крім продукції тваринництва) її власник має подавати податковому агенту копію довідки за формою № 3ДФ. Порядок видачі Довідки про наявність у фізичної особи земельних ділянок за формою № 3ДФ затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.01.2014 року № 32 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 січня 2014 р. за № 201/24978.

Довідка безоплатно видається сільською, селищною або міською радою за місцем податкової адреси (місцем проживання) платника податку протягом п`яти робочих днів з дня отримання відповідною радою письмової заяви про видачу такої Довідки (п. 2 Порядку № 32). Реквізити, які повинні міститися у Довідці, наведено у п. 3 Порядку № 32 і серед них, зокрема, - вид цільового призначення земельної ділянки та розмір земельної ділянки у гектарах.

Довідка видається строком на п`ять років. Оригінал довідки повинен зберігатись у власника сільськогосподарської продукції протягом строку позовної давності з дати закінчення такої довідки.

Отже, якщо продавець сільгосппродукції надав позивачеві, який є податковим агентом, копію чинної та належно складеної довідки, і дані цього документа свідчать про наявність у такої фізичної особи права на застосування пільги, встановленої пп. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, то позивач як покупець не утримує податок з доходів, що виплачується за сільськогосподарську продукцію.

При цьому, якщо розміри земельних ділянок перевищують норми, встановлені Земельним кодексом України, то такі доходи включаються платником податку (фізичною особою продавцем) до загального річного оподатковуваного доходу, підлягають відображенню у декларації про майновий стан і доходи за наслідками звітного податкового року та оподатковуються за ставкою 18 відсотків, визначеною п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене суд вважає, що скасуванню податкові повідомлення - рішення № та № від 23.07.2019 підлягають скасуванню.

Водночас, судом встановлено наступні обставини, які визнається та не заперечується представниками сторін, а саме:

- перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено, що позивач не була зареєстрована як платник податку на додану вартість і податкових декларацій з податку на додану вартість до контролюючого органу не подавала;

- з матеріалів перевірки вбачається, що позивач до 30.09.2016 перебувала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності - була платником єдиного податку 2 групи та не була платником податку на додану вартість;

- з 01.10.2016 позивач здійснила перехід із спрощеної системи оподаткування, яка не передбачала сплати податку на додану вартість, на загальну систему оподаткування.

За приписами п. 183.4 ст.181 Податкового кодексу України, у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених гл. 1 р. XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним п. 181.1 ст. 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів / послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000,00 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

За визначенням пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

За визначенням пп. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

За визначенням пп. 1 п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України доходом для фізичної особи - підприємця платника єдиного податку є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій).

При цьому датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі (п. 292.6 ст. 292 Податкового кодексу України), а дохід, який виражений в іноземній валюті, перераховується у гривнях за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату отримання такого доходу (п. 292.5 ст. 292 Податкового кодексу України).

Враховуючи наведені норми податкового законодавства, суд вважає недоведеним те, що встановлений контролюючим органом обсяг доходу позивача як платника єдиного податку за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 в сумі 1 482 250,00 грн., ототожнюється позивачем з загальною сумою від здійснення операцій з постачання товарів / послуг, що підлягають оподаткуванню, вказаною в п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що матеріали перевірки, відповідь на заперечення, рішення про результати розгляду скарги та відзив на позов не містять розрахунку загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів / послуг, що підлягають оподаткуванню протягом останніх 12 календарних місяців, що сукупно перевищує 1 000 000,00 гривень (без урахування податку на додану вартість) згідно з вимогами п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України.

За таких обставин позивачем не доведено правомірність свого твердження, що позивач підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку на додану вартість та мала подати реєстраційну заяву не пізніше 10.10.2016.

За визначенням пп. 2 п. 180.1 ст.180 Податкового кодексу України платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Дана норма визначає є дві категорії платників податку на додану вартість ті що зареєстровані та ті що підлягають реєстрації як платники податку.

Згідно п. 183.10 ст.183 Податкового кодексу України будь - яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування".

За приписами вказаної спеціальної норми, особа, яка не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність виключно за ненарахування або за несплату цього податку без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Враховуючи наведене суд вважає, що податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2019 підлягає скасуванню .

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 (у редакції наказу 22.04.2014 р. № 462) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 р. за № 1562/20300.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Відповідно до п. 8.4 р. VIII Порядку обліку платників податків повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за ф. № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У повідомленні за ф. № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Інформація про об`єкти оподаткування такі як - товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) відображається у відповідній податковій звітності платника податків (податкові декларації з податку на прибуток, з податку на додану вартість, податковий розрахунок за формою № 1 ДФ тощо), тому про такі об`єкти оподаткування не потрібно повідомляти у повідомленні за формою № 20-ОПП.

В акті перевірки не вказано про які саме об`єкти оподаткування, які належать позивачеві на праві власності, орендовані нею або передані нею в оренду, не було повідомлено контролюючий орган, акт не містить будь-яких фактів про приховані об`єкти оподаткування, за які може бути застосована штрафна санкція. При цьому за вказані в договорах умови поставки та / або купівлі-продажу застосування штрафів контролюючими органами не передбачено.

Враховуючи наведене суд вважає, що податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2019 підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини першої та другої ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у позов слід повністю задовольнити.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В період з 17.08.2020 по 04.09.2020 суддя Нор У.М. перебувала на лікарняному.

В період 07.09.2020 по 25.09.2020 суддя Нор У.М. перебувала у щорічній відпустці (наказ № 330-від 18.09.2020).

Рішення ухвалено судом з урахуванням часу перебування головуючого судді та лікарняному та у відпустці.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33023,м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 23.07.2019 № , № , № , № , № , № , № .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (33023,м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1451,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29 вересня 2020 року.

Суддя У.М. Нор