Справа № 807/2337/15
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2020 року м. Ужгород№ 807/2337/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.,

за участю сторін:

позивача: представник Севч М.В.,

відповідача: представник - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Маркет-Плюс" до Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Маркет-Плюс" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Закарпатській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області від 20.10.2015 року №.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної податкової перевірки встановлено, що позивачем надавались безвідсоткові фінансові допомоги в той час, коли ним були запозичені кошти в банку під 10,8% та 18% річних. Так, проценти за користування кредитними коштами були включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, оскільки пов`язані з господарською діяльністю позивача, що повністю відповідає нормам Податкового кодексу України. Вважає, що факт надання поворотної фінансової допомоги своїм контрагентам не є свідчення не пов`язаності витрат по сплаті процентів за користування кредитними коштами із господарською діяльністю позивача. Жодних доказів того, що отримані кредитні кошти використовувалися для видачі поворотної фінансової допомоги відповідач не надав. Тому вважає висновок контролюючого органу щодо відсутності підстав для включення таких відсотків до складу витрат протиправним, а податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.

23 лютого 2016 року відповідач подав до суду заперечення на позов, відповідних до змісту яких позовні вимоги вважає безпідставними. Зокрема, зазначив, що оскільки в перевіреному періоді підприємством одночасно отримувалися кредитні кошти та надавалися поворотні безвідсоткові фінансові допомоги, проценти за борговими зобов`язаннями не можуть бути включені до складу витрат.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017 р., позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Маркет-Плюс" до Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено та скасовано податкове повідомлення - рішення Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області від 20 жовтня 2015 року №.

Постановою Верховного Суду від 19 вересня 2019 року касаційну скаргу Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області задоволено частково; постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому Верховний Суд зазначив про необхідність дослідити повний текст акту перевірки, оскільки такий в матеріалах справи був відсутнім.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року дану адміністративну справу прийнято до провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року замінено первинного відповідача у справі - Мукачівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС України на його правонаступника - Головне управління ДФС у Закарпатській області.

В судовому засіданні 24 вересня 2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином проінформований про дату, час та місце судового розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що посадовими особами Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області (далі Мукачівська ОДПІ) на підставі направлень від 07.09.2015 року №703, від 15.09.2015 року №731, від 16.09.2015 року №732 та від 18.09.2015 року №750 проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Маркет-плюс" (далі ТОВ "Торговий Дім "Маркет-плюс") з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р. За результатами перевірки складено акт №1993/22-00/37958115 від 09.10.2015 року (арк. спр. 52 126, т. 2).

Відповідно до висновків акту перевірки, такою встановлено наступні порушення:

- п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138, п. 141.1 ст. 141 розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств в періоді, що перевірявся, на загальну суму 180310,00 грн., у тому числі за 2013 рік в сумі 180310,00 грн. та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування від усіх видів діяльності на загальну суму 2054100,00 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 2054100,00 грн.;

- пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та перехування податку на доходи фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1327,62 грн.

У зв`язку з виявленими порушеннями Мукачівською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення форми "П" від 20.10.2015 року №, яким ТОВ "Торговий Дім "Маркет-плюс" зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік у розмірі 2054100,00 грн. (арк. спр. 8 9, т. 1).

Вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення таким, що прийнято з порушенням норм податкового законодавства України, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2. ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційно закріплений принцип законності також міститься і в п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України (далі ПК України), згідно з яким, посадові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків посадових осіб контролюючого органу про те, що ТОВ "Торговий Дім "Маркет-плюс" отримало кредит від ПАТ АБ "Укргазбанк" у розмірі 9400000,00 доларів США (еквівалентно 148224426,40 грн.) під 10,8% річних та 28774800,00 грн. під 18,0%, згідно з Кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №08/280/13 від 25.09.2013 р. В результаті цього ТОВ "Торговий Дім "Маркет-плюс" нарахував проценти за користування кредитними коштами у 2013 році в сумі 2502102,00 грн. та у 2014 році в сумі 13341872,00 грн., які були включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, з податку на прибуток підприємств у повному обсязі. Одночасно перевіркою встановлено, що протягом перевіреного періоду підприємство отримувало та надавало безвідсоткові поворотні фінансові допомоги. При цьому в окремих випадках підприємство надавало безвідсоткові поворотні фінансові допомоги в обсягах більших, ніж отримувало. На підставі наведеного зроблено висновок, що ТОВ "Торговий Дім "Маркет-плюс" надавались безвідсоткові фінансові допомоги в той час, коли ним були запозичені кошти від ПАТ АБ "Укргазбанк" під 10,8% річних та 18,0% річних. Перевіркою взято до уваги, що надання фінансових допомог могло здійснюватись і за рахунок поступлення щоденної виручки, саме тому перевіряючими зменшено суму наданих допомог прямопропорційно щоденно поступленій виручці.

Аналізуючи правомірність рішення контролюючого органу, судом враховано наступне.

Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року між ТОВ "Торговий Дім "Маркет-плюс" (позичальник) та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" (далі банк) укладено договір про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №08/280/13, за умовами якого банк відкриває Позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію із загальним лімітом в сумі 10000000,00 доларів США з валютами кредитування у доларах США та гривні, а Позичальник зобов`язується повернути кредит у валютах фактичної заборгованості та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в договорі, в розмірі:

- в доларах США, виходячи із 10,8% річних;

- в гривні, виходячи із 18% річних (арк. спр. 47 60, т. 1).

Строк кредитування: з 25 вересня 2013 року по 24 вересня 2018 року.

Згідно п. 1.2 вказаного договору цільове використання (мета) кредиту - поповнення обігових коштів.

Проведеною перевіркою встановлено, що за користування кредитом позивачем за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р. було нараховано проценти на загальну суму 15843974,00 грн. та включено вказану суму до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, з податку на прибуток підприємств в повному обсязі. Зокрема, у 2013 році - суму 2502102,00 грн. та у 2014 році - суму 13341872,00 грн.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності включення суб`єктом господарювання до складу витрат процентів за користування кредитом, враховуючи надання таким поворотної фінансової допомоги третім особам. Так, зокрема, контролюючим органом зроблено висновок, що вирахувана згідно з додатком до акту перевірки сума процентів не пов`язана із провадженням господарської діяльності підприємства, а тому не може бути включена до витрат.

Визначення поняттю «витрати» надано в п.п. 14.1.27 п. 14.1. ст. 14 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого такими є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 ПК України, до складу інших витрат включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов`язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

Положеннями ст. 141 ПК України врегульовано особливості визначення складу витрат платника податку в разі сплати процентів за борговими зобов`язаннями. Так, зокрема, п.141.1 ст.141 ПК України передбачено, що до складу витрат включаються будь-які витрати, пов`язані з нарахуванням процентів за борговими зобов`язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв`язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Таким чином, нормами податкового законодавства передбачене право суб`єкта господарювання на включення до складу витрат при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток процентів за борговими зобов`язаннями у разі доведення, що такі пов`язані з провадженням їх господарської діяльності.

В свою чергу господарською діяльністю в розумінні положень пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "Торговий Дім "Маркет-плюс" відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є роздрібна торгівля пальним (арк. спр. 67, т. 1).

Так, позивачем з метою здійснення своєї господарської діяльності укладені договори поставки нафтопродуктів, за умовами яких здійснюється закупівля нафтопродуктів з метою їх подальшої реалізації, а саме: договір поставки №КМП-22/05-12 від 22.05.2012 р. з ТОВ «Корнелія» (арк. спр. 94 101, т. 1), договір поставки №ЮМ-20/11-13 від 20.11.2013 р. з ТОВ «Юком» (арк. спр. 90 93, т. 1) та контракт №LIR/M2509М від 25.09.2013 р. з компанією Lirta Investsment (UK) Limited.

Згідно з даними оборотно-сальдової відомості ТОВ "Торговий дім "Маркет-плюс" по рахунку 501 за січень 2013 року - грудень 2014 року по розрахунках з АБ «Укргазбанк», позивачем було отримано та перераховано кредитних коштів в національній валюті в загальному розмірі 28774800,00 гривень (арк. спр. 107, т. 1), які в подальшому перераховувались в рахунок оплати за придбання нафтопродуктів від контрагентів (арк. спр. 111 125, т. 1).

Отже, отримані кредитні кошти скеровувалися ТОВ "Торговий Дім "Маркет-плюс" на поповнення обігових коштів підприємства та використовувались для фінансування його господарської діяльності, зокрема, для розрахунків з контрагентами, а тому суд вважає, що такі пов`язані з господарською діяльністю позивача.

Жодних доказів протилежного, зокрема використання отриманих кредитних коштів для видачі поворотної фінансової допомоги, відповідачем надано не було. Навпаки, з додатку до акту документальної передвіки, яким контролюючим органом проведено розрахунок нецільового використання коштів за отриманим кредитом, вбачається неспівпадіння періодів отримання кредитних коштів та надання фінансових допомог (арк. спр. 178 183, т. 1).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд вважає, що контролюючим органом не доведено факт використання ТОВ "Торговий дім "Маркет-плюс" отриманих кредитних коштів не в своїй господарській діяльності.

Направляючи дану адміністративну справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав на необхідність дослідити висновки акту проведеної перевірки. Так, судом досліджено вказані висновки в контексті виявлених під час перевірки правопорушень та не виявлено будь-яких нових доказів, що б свідчили про правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищенаведені обставини справи судом встановлено правомірність включення ТОВ "Торговий дім "Маркет-плюс" процентів за отриманим кредитом до складу витрат, а тому винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення від 20.10.2015р. № є протиправним та підлягає скасуванню.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Маркет-Плюс" (місцезнаходження: вул. Берегівська-об`їзна, буд. 11, м. Мукачеве, Закарпатська область, 89600, ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000; ) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області від 20 жовтня 2015 року №.

3. Стягнути із Головного управління ДФС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Маркет-Плюс" (місцезнаходження: вул. Берегівська-об`їзна, буд. 11, м. Мукачеве, Закарпатська область, 89600, ) за рахунок бюджетних асигнувань 30811 грн. 50 коп. (Тридцять тисяч вісімсот одинадцять гривень 50 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2020 року.

СуддяР.О. Ващилін