Справа № 140/12247/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/12247/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання відмови про зарахування стажу роботи до пільгового стажу протиправною та зобов`язання зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи з 19.12.2017 по 13.03.2020 машиністом котельні (кочегаром) 3-го розряду ВП "Шахта №9 "Нововолинська "ДП "Волиньвугілля" та призначити пенсію за віком, з урахуванням даного пільгового стажу, з 22.06.2020.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.06.2020 звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003, надавши всі необхідні документи в підтвердження свого права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику зайнятому повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць після досягнення 58 років, при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них понад 5 років на зазначених роботах. Вважає, що працівникам, за наявності пільгового стажу роботи менше 10 років у жінок та страхового стажу не менше 25 років, пенсії на пільгових умовах жінкам призначаються зі зменшенням віку на 1 рік за кожні два роки такої роботи.

Оскільки вона працювала на посаді машиніста котельні (кочегаром) на поверхні ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля", та її пільговий стаж складає понад 5 років, то з огляду на це вона має право на призначення їй пенсії на пільгових умовах. 14.07.2020 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийняло рішення про відмову їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного пільгового стажу. Відповідачем зараховано позивачу до пільгового стажу 3 роки 9 місяців 4 дні та не зараховано у пільговий стаж період роботи з 19.12.2017 по 13.03.2020, оскільки за цей період ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" не були сплачені страхові внески. Вважає, що відмова у призначенні їй пенсії є протиправною і та просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити відповідно до приписів пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 27).

У відзиві відповідач позов не визнав та зазначив, що позивачу правомірно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 19.12.2017 по 13.03.2020 у ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля", оскільки за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків підприємством за вказаний період. Вважає, що відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 є правомірною, а позовні вимоги позивача - безпідставними.

Водночас заперечив щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. Вказує, що надані позивачем договір про надання правничої допомоги від 01.08.2020, розрахунок витрат на правову допомогу та квитанція до прибуткового касового ордера не є підтвердженням понесених витрат. Адвокатом безпідставно завищено оцінку вартості наданих послуг.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.06.2020 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з розпискою-повідомленням позивач для призначення пенсії подала необхідні документи.

Рішенням від 01.07.2020 № 69 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного пільгового стажу.

Листом від 14.07.2020 № 0300-0315-8/21584 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У вказаному листі зазначено, що період роботи з 19.12.2017 по 13.03.2020 у ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" (відкриті гірничі роботи та роботи на поверхі за професією машиніста (кочегара) котельні (на вугіллі), в тому числі видаленням золи) не зараховано до страхового та пільгового стажу у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля". Загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 28 років 6 місяців 18 днів, в тому числі пільговий - 3 роки 9 місяців 4 дні (а.с. 12-13).

Вважаючи відмову у зарахуванні до пільгового та страхового стажу періоду її роботи з 19.12.2017 по 13.03.2020 у ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" протиправною позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною першою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними 50 років, які народилися по 31 березня 1965 року включно.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 22.06.2020 досягла віку 58 років.

Судом встановлено, що відповідачем зараховано позивачу до пільгового стажу 3 роки 9 місяців 4 дні та не зараховано у пільговий та страховий стаж період її роботи з 19.12.2017 по 13.03.2020 у ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" (відкриті гірничі роботи та роботи на поверхі за професією машиніста (кочегара) котельні (на вугіллі), в тому числі видаленням золи), оскільки за цей період ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" не були сплачені страхові внески.

З таким висновком відповідача суд не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" №637 від 12 серпня 1993 року).

Згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, право на пільгову пенсію мають всі працівники, зайняті повний робочий день на зазначених роботах.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя статті 24 Закону №1058-IV - застосовується з 01 жовтня 2017 року).

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону № 1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу для призначенні пенсії періоду роботи з 19.12.2017 по 13.03.2020 у ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків за вказаний період.

З такими твердженнями суд не погоджується, враховуючи наступне.

Як слідує з реєстру застрахованих осіб форми ОК-5 та довідки про доходи від 03.08.2020 № 220 позивачу в період з 19.12.2017 по 13.03.2020 ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески (а.с.15-16, 18).

При цьому, відсутність за даними системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків за цей період не може бути підставою для не зарахування цього періоду до страхового стажу під час перерахунку пенсії позивачу.

Відтак, на думку суду, відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового та страхового стажу період її роботи з 19.12.2017 по 13.03.2020 у ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля".

Проаналізувавши вищенаведене суд зазначає, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Таким чином, оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що з 19.12.2017 по 13.03.2020 у ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача були відсутні підстави не зараховувати до пільгового та страхового стажу позивача цей період її роботи та відмовляти їй у призначенні пенсії.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

В даному випадку позивач оскаржує відмову відповідача про зарахування спірного періоду до пільгового стажу роботи для призначення пенсії. Проте, судом встановлено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі статті 114 Закону №1058-IV рішенням територіального органу Пенсійного фонду, яке не є предметом розгляду даної справи. Відтак, з урахуванням вимог частини другої статті 9, частини другої статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених вимог для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та позовні вимоги задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.07.2020 № 69 та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 22.06.2020, зарахувавши ОСОБА_1 до пільгового та страхового стажу період роботи на посаді машиніста котельні (кочегара) ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" з 19.12.2017 по 13.03.2020.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 132 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн..

Перевіряючи доводи сторін та докази, якими позивач підтверджує понесені витрати, суд встановив, що сплата судового збору у сумі 840,80 грн. підтверджується квитанцією від № 1773 від 12.08.2020 (а. с. 6).

Як вбачається із доданих письмових доказів, зокрема, договору про надання правничої допомоги від 01.08.2020, розрахунку витрат на правничу допомогу від 12.08.2020, квитанції до прибуткового касового ордера від 12.08.2020 № 37 позивач сплатила на рахунок адвоката Свередюк Ю.А. 4000,00 грн. на оплату правової допомоги, яка відповідно до розрахунку витрат на правничу допомогу від 12.08.2020 складається із написання позовної заяви.

З наведених документів вбачається, що адвокатом надано послуги, вартість яких становить 4000,00 грн. та вартість послуг оплачена позивачем в повному обсязі.

Відповідач вважає, що розмір правової допомоги є необґрунтованим, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатом час, а дана справа є справою незначної складності.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, суд враховує те, що провадження у справі здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Також, судом враховано, що відповідно до статті 12 КАС України дана категорія справи відноситься до справ незначної складності.

З огляду на вказані обставини справи, суд дійшов висновку, що вартість таких послуг адвоката не є співмірною зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відтак, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, суд (враховуючи також позицію відповідача) вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Таким чином суд дійшов висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн, сплачений згідно з квитанцією від № 1773 від 12.08.2020 та витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. Решту витрат залишити за позивачем.

Керуючись статтями 243 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 01.07.2020 № 69.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 22.06.2020, зарахувавши до пільгового та страхового стажу період роботи на посаді машиніста котельні (кочегара) ВП "Шахта №9" ДП "Волиньвугілля" з 19.12.2017 по 13.03.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк