Справа № 640/23944/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Сорочка Є.О. та Коротких А.Ю.,

перевіривши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2020 року у справі за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу №192/5, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2020 року позов приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу Міністерства юстиції України № 3638/5 від 26.11.2019 р. «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2.» Зобов`язано Міністерство юстиції України поновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2. доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 01 вересня 2020 року.

Ознайомившись із доводами апеляційної скарги та наявними у справі матеріалами, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

Водночас, суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до частини 3 статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

За приписами частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, на відміну від ч. 1 ст. 5 КАС України, яка пов`язує право особи на звернення до адміністративного суду у тому числі із суб`єктивним критерієм, положення ч. 1 ст. 293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Зі змісту наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою виникнення у особи права оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції є вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що особа, набуваючи статусу апелянта у справі, до участі у якій не була залучена, повинна мати не лише певний обсяг прав, свобод та інтересів, що можуть бути порушені тим чи іншим способом при прийняті судового рішення, а відповідне питання (стосовно прав, свобод та інтересів цих осіб) вже має бути безпосередньо вирішено у судовому рішенні.

Слід враховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Водночас, будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Тобто, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою апелянт посилається на те, що судом у ході розгляду справи 640/23944/19 вирішено питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки, як особи, яка не приймала участь у ході розгляду даної справи, однак прийняте у справі рішення прямо зачіпає її інтереси.

Разом з тим, з`ясувавши обставини щодо вирішення судом першої інстанції у даній справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, спір у даній справі виник між позивачем - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та відповідачем - Міністерством Юстиції України, з приводу відповідності проведеної реєстраційної дії від 14.11.2019 р. № 6035093 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» вимогам чинного законодавства.

На переконання суду, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Як свідчить мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції питання про права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 жодним чином не вирішувались.

Так, при розгляді цієї справи, суд першої інстанції оцінював підстави та правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваного позивачем рішення, проте зовсім не зачіпав тих відносин, результати розгляду яких можуть вплинути на права, обов`язки та інтереси апелянта.

Отже у даному випадку рішення суду першої інстанції стосується прав та обов`язків вичерпного кола осіб, а відтак, на думку суду апеляційної інстанції, не може свідчити про порушення охоронюваних законом прав та інтересів скаржника.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою апелянта на рішення Окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у справі у справі № 640/23944/19 підлягає закриттю, оскільки після відкриття такого апеляційного провадження за апеляційною скаргою апелянта, поданою останньою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням у даній справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 305 КАС України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлену відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження рішення суду у справі №640/23944/19, суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 248, 305, 311, 321, 325 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2020 року у справі за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу №192/5, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов Ігор В`ячеславович

Судді: Коротких Андрій Юрійович

Сорочко Євген Олександрович