Справа № 280/4944/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Справа № 280/4944/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; )

до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ВОДНІК-98» (70420, Запорізька область, Запорізький район, с.Долинське, вул.Центральна, буд.39; )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ВОДНІК-98» (далі відповідач, ОК «СТ «ВОДНІК-98»), в якій позивач просить суд стягнути новостворений податковий борг з відповідача, а саме по земельному податку з юридичних осіб в сумі 3 177,18 грн. (код б/к 18010500, на розрахунковий рахунок UA0008373, одержувач УК у Запорізькому районі/ОТІ ДОЛИНСЬКЕ, код отримувача 38025393, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998) з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що станом на день складення позовної заяви за відповідачем рахується податковий борг з земельного податку з юридичних осіб. Платнику податків направлено податкову вимогу про сплату боргу, однак сума податкового боргу самостійно не сплачена. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження в справі, призначено судове засідання на 17.08.2020.

Ухвалою суду від 17.08.2020 відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 28.09.2020.

У судове засідання 28.09.2020 представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання, у якому просить розглянути справу за його відсутності у письмовому провадженні.

У судове засідання 28.09.2020 представник відповідача не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (засобами поштового зв`язку), а також шляхом розміщення 25.08.2020 оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (за посиланням https://adm.zp.court.gov.ua/sud0870/pres-centr/news2/983808/).

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОК «СТ «ВОДНІК-98» зареєстровано Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області 29.05.2008, основний вид діяльності за Код КВЕД 70.32.0 Управління нерухомим майном, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області (Запорізьке управління) з 30.05.2008.

Станом на дату складання позовної заяви 20.07.2020 ОК «СТ «ВОДНІК-98» має податковий борг з земельного податку, який виник з таких підстав:

1) позивачем самостійно визначено податкові зобов`язання з земельного податку у податковій декларації з плати за землю за 2016 рік (звітна) від 11.02.2016 №, а саме:

- за листопад 2016 року в сумі 205,90 грн. з терміном сплати до 30.12.2016, однак не сплачено з вказаної суми 119,68 грн.;

- за грудень 2016 року в сумі 205,93 грн. з терміном сплати до 30.01.2017;

2) позивачем самостійно визначено податкові зобов`язання з земельного податку у податковій декларації з плати за землю за 2017 рік (звітна) від 17.02.2017 №, а саме:

- за січень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 02.03.2017;

- за лютий 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.03.2017;

- за березень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.04.2017;

- за квітень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.05.2017;

- за травень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.06.2017;

- за червень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.07.2017;

- за липень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.08.2017;

- за серпень 2018 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.09.2017;

- за вересень 2019 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.10.2017;

- за жовтень 2019 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.11.2017;

- за листопад 2019 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.12.2017;

- за грудень 2019 року в сумі 215,81 грн. з терміном сплати до 17.02.2017;

3) 15.12.2017 контролюючим органом нарахована пеня на загальну суму 96,29 грн. по зобов`язанням за податковою декларацією з плати за землю за 2016 рік (звітна) від 11.02.2016 №;

4) контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.04.2019, відповідно до якого за порушення строку сплати грошових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб до відповідача застосовано штрафні санкції на підставі статті 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в розмірі 20% у сумі 166,00 грн.

Отже, загальна сума податкового боргу з земельного податку, становить 3 177,18 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання з земельного податку, позивач звернувся до суду з даним позовом на виконання наданих Податковим кодексом України повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В підпункті 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно пункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 269 Податкового кодексу України встановлено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідач, згідно з підпунктом 269.1.1. пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України є платником земельного податку.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Положеннями пунктів 287.3, 287.4 статті 287 та пункту 288.1 статі 288 Податкового кодексу України, встановлено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем самостійно визначено суму грошового зобов`язання із земельного податку у загальному розмірі 2 914,89 грн., у тому числі: за 2016 рік у розмірі 325,58 грн., за 2017 рік у розмірі 2 589,28 грн., однак станом на день звернення з даним позовом до суду, за ОК «СТ «ВОДНІК-98» рахується заборгованість з даного податку у вказаному розмірі.

Крім того, підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пунктом 129.4 статі 129 Податкового кодексу України передбачено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Судом встановлено 15.12.2017 контролюючим органом нарахована пеня на загальну суму 96,29 грн. по зобов`язанням за податковою декларацією з плати за землю за 2016 рік (звітна) від 11.02.2016 №.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що 14.03.2019 податковим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати земельного податку ОК «СТ «ВОДНІК-98» за 2016 рік, за результатами якої складений Акт №127/08-01-59-06/35928623.

На підставі висновків даного Акту прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.04.2019, відповідно до якого на підставі статті 126 ПК України до відповідача застосовано штраф за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з земельного податку в розмірі 20% у сумі 166,00 грн.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до наданих до матеріалів справи письмових доказів податкове повідомлення-рішення № від 04.04.2019 направлено на адресу відповідача поштою, проте поштові відправлення повернулись на адресу контролюючого органу з причин «не існує», а тому вказане податкове повідомлення-рішення вважаються врученими в порядку пункту 42.2 статті 42 ПК України.

Враховуючи відсутність доказів оскарження повідомлення-рішення № від 04.04.2019 в адміністративному або судовому порядку, суд дійшов висновку, що визначене таким податковим повідомленням-рішенням грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого.

У відповідності до пункту 59.1 статті59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.4 статті59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пунктом 95.1статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Запорізькій області у встановленому порядку було направлено відповідачу податкову вимогу №67-17/8 від 25.01.2018 про сплату податкового боргу в розмірі 2 822,25 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг, за визначенням наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої в порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 3 177,18 грн.

Разом з тим, судом під час розгляду адміністративної справи встановлено, що позивачем до стягнення у складі податкового боргу з земельного податку заявлено, серед іншого, податкову заборгованість строк виникнення якої перевищує 1095 днів, а саме:

1) податкове зобов`язання з земельного податку відповідно до податковій декларації з плати за землю за 2016 рік (звітна) від 11.02.2016 №, а саме: - за листопад 2016 року в сумі 119,68 грн. з терміном сплати до 30.12.2016, - за грудень 2016 року в сумі 205,93 грн. з терміном сплати до 30.01.2017;

2) податкове зобов`язання з земельного податку відповідно до податковій декларації з плати за землю за 2017 рік (звітна) від 17.02.2017 №, а саме: - за січень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 02.03.2017; - за лютий 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.03.2017; - за березень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.04.2017; - за квітень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.05.2017; - за травень 2017 року в сумі 215,77 грн. з терміном сплати до 30.06.2017.

Суд зазначає, що пункт 101.1 статті 101 Податкового кодексу України (в редакції на час звернення позивача до суду), визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція щодо строку стягнення податкової заборгованості була викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №807/2097/16 (провадження К/9901/99/17), яка враховується судом при прийнятті рішення у даній справі.

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач звернувся до суду з позовом 20.07.2020 (дата подання до відділення поштового зв`язку), і просить суд стягнути також заборгованість з єдиного податку на загальну суму 325,61 грн. (податкове зобов`язання з земельного податку по податковій декларації з плати за землю за 2016 рік (звітна) від 11.02.2016 №) та на загальну суму 1 078,85 грн. (податкове зобов`язання з земельного податку по податковій декларації з плати за землю за 2017 рік (звітна) від 17.02.2017 №), строк виникнення якої перевищує 1095 днів, а відтак не підлягає стягненню в силу положень статті 102 Податкового кодексу України.

Крім того, не підлягає стягненню пеня у розмірі 96,29 грн. по зобов`язанням за податковою декларацією з плати за землю за 2016 рік (звітна) від 11.02.2016 № та штраф у розмірі 166,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 04.04.2019, який нарахований за несвоєчасну сплату земельного податку за податковою декларацією з плати за землю за 2016 рік (звітна) від 11.02.2016 №.

За таких обставин, станом на дату розгляду даної справи, розмір податкового боргу з земельного податку, який підлягає стягненню з відповідача, становить 1 510,43 грн. (3 177,18 - 325,61- 1 078,85- 96,29- 166,00).

Разом з тим, суд звертає увагу, що аналіз пунктів 95.3, 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, дозволяє дійти висновку, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках в погашення податкового боргу можливо лише в разі, якщо такий платник податків має відкриті рахунки в банках, на яких обліковуються кошті такого платника. При цьому, готівкові кошти стягуються за рішенням суду лише після того, як податковий борг не був погашений за результатами реалізації рішення суду про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

До матеріалів справи не надано інформації про відкриті банківські рахунки ОК «СТ «ВОДНІК-98». У клопотанні від 28.09.2020 (вх..№45038) ГУ ДПС у Запорізькій області зазначило, що станом на 28.09.2020 у контролюючого органу відсутня інформація про відкриті банківські рахунки ОК «СТ «ВОДНІК-98».

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення коштів з рахунків ОК «СТ «ВОДНІК-98» в погашення податкового боргу є безпідставними з огляду на недоведеність суб`єктом владних повноважень факту наявності відкритих банківських рахунків ОК «СТ «ВОДНІК-98».

При цьому, оскільки готівкові кошти стягуються за рішенням суду лише після того, як податковий борг не був погашений за результатами реалізації рішення суду про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу за рахунок готівкових коштів є передчасними та не підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до встановлених судом обставин, з урахуванням підстав позову, викладених у позовній заяві, та наданих сторонами письмових доказів, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ВОДНІК-98» про стягнення податкового боргу.

У зв`язку з відмовою у позові розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Запорізькій області Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ВОДНІК-98» про стягнення податкового боргу відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; .

Відповідач - Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «ВОДНІК-98», місцезнаходження: 70420, Запорізька область, Запорізький район, с.Долинське, вул.Центральна, буд.39; .

Повне судове рішення складено 28.09.2020.

Суддя М.О. Семененко