Справа № 652/671/20
Суддя: Дамчук О. О.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 652/671/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

при секретарі Миценко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, третьої особи: інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Сухорокової Софії Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Департаменту Патрульної поліції, третьої особи: інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Сухорокової Софії Ігорівни про скасування постанови серії ЕАМ № 2989820 від 16.08.2020 року про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, винесеною відповідачем, відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: 16 серпня 2020 року о 20 годині 11 хвилин, позивач на 475 км. автомобільної дороги Н 08 Бориспіль Дніпро Запоріжжя, керуючи автомобілем OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли праві інші смуги були не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. В обґрунтування позову посилається на те, що він рухався на автомобілі OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Бориспіль Дніпро Запоріжжя та на під`їзді до м. Запоріжжя здійснив випередження автомобіля, який рухався у крайній правій смузі та наблизився до стаціонарного посту дорожньо-патрульної служби, де був зупинений інспектором поліції, який вказав на те, що він порушив п. 11.5 ПДР, оскільки рухався по лівій смузі. Позивач заперечив факт вчинення правопорушення пояснивши, що він виконав маневр обгону транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку, а після того мав намір здійснити розворот для відвідування АЗС, яка знаходилась з лівої сторони по ходу його руху, про що і повідомив інспектора, однак відповідач не відреагувала на пояснення та склала постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що під час винесення постанови не дотримано вимоги статей ст. 7, ч. 1 ст. 9, 23, 33, 245, 247, 254, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Просить суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 2989820 від 16.08.2020року, як винесену з порушенням закону, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 420,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності.

Відповідач Департамент патрульної поліції, в судове засідання представника не направив, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання до суду не направив, відзив на позовну заяву не надав, як не надано і доказів на заперечення проти адміністративного позову, причину неявки суду не повідомив.

Третя особа, інспектор роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції Сухорокова С.І. в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надала, як не надала і доказів на заперечення про адміністративного позову, причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка в судове засідання будь-якого учасник справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів, наданих позивачем та у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

На підставі п.3 ст.288 КУпАП постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАМ № 2989820 від 16.08.2020 року, інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Сухоруковою С.І., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, в якій зазначено, що 16 серпня 2020 року о 20 годині 11 хвилин, позивач на 475 км. автомобільної дороги Н 08 Бориспіль Дніпро Запоріжжя, керуючи автомобілем OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли праві інші смуги були не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України. Відповідно до якої, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність наступає у разі порушення правил …, розташування транспортних засобів на проїзній частині, ….,

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11.5 ПДР передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно з ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення не було зазначено доказів порушення п. 11.5 правил дорожнього руху та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 6 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у свою чергу не було надано суду доказів того, що позивачем було порушено п. 11.5 Правил дорожнього руху, оскільки відзиву а ні від відповідача, а ні від третьої особи до суду не надійшло, як і не надійшло СD-диску із записом події правопорушення, або інших будь-яких доказів вчинення правопорушником адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до практики Європейського суду, а саме в рішенні ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» (Allenet de Ribemont v. France) від 10.02.1995 року, зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності доказів, підтверджуючих винуватість, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Крім того, як передбачено приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій транспортного засобу має право: керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку; знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи та інше. При цьому, водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Відповідно до вимог ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як встановлено з матеріалів справи, письмових пояснень позивача та наданого позивачем фото зображення місця події, ОСОБА_1 16 серпня 2020 року о 20 годині 11 хвилин, на 475 км. автомобільної дороги Н 08 Бориспіль Дніпро Запоріжжя, керуючи автомобілем OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі здійснивши маневр обгону транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку з подальшим наміром здійснити розворот на ліво задля відвідування АЗС. Рухаючись повз посту ДПС, його автомобіль раптом було зупинено інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП Запорізької області працівником поліції Сухоруковою С.І, яка, в свою чергу, не з`ясувавши всіх обставин події, повідомила позивача про порушення ним п.11.5 ПДР України, яке безпосередньо і вказала в своїй постанові про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому відсутні і підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 необхідно скасувати.

Доказів зворотного, представник відповідача не зазначив та, в порушення вимог ч. 2 ст.77 КАС України, до суду не надав. Не має таких доказів і в матеріалах справи.

Дійсно, у відповідності до приписів п.11.5 ПДР України, передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється у певних випадках, здійснення розвороту як раз і входить до дозволених винятків за даним пунктом.

Крім того, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції № 0.0..1 від 31.08.2020 року позивачем за звернення до суду із позовом сплачено судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

З огляду на положення ст. ст. 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору, а саме 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України; ст.ст. 122, 222, 251, 258, 276, 285 КУпАП, Правилами дорожнього руху в Україні, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 року №1306( із змінами та доповненнями), ст.ст. 2, 6, 9, 14, 20, 72-77, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, третьої особи: інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Сухорокової Софії Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 2989820 року по справі про адміністративне правопорушення від 16.08.2020 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в діях останнього ознак складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (РНОКПП 40108646, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України.

Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Високопільський районний суд Херсонської області.

Згідно ч. 4 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного у письмовому провадженні, суд підписує рішення без його проголошення.

Суддя О.О. Дамчук