Справа № 420/4675/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4675/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій, скасування картки відмови № UA 500020/2020/00243, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000057/2 від 19.05.2020 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Т Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці Держмитслужби, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправними дії Одеської митниці Держмитслужби щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ « 100 ШИН+» за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500020/2020/00243;

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000057/2 від 19.05.2020 року;

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАСУ.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 19.11.2019 року між ТОВ « 100 ШИН+» (покупець) та «SHANDONG YONGSHENG RUBBER GROUP CO.,LTD», Китай (СN) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № YONG-100SH, відповідно до умов якого продавець відвантажує, а покупець приймає та оплачує вантажні та легкові шини в асортименті. Позивач вказав, що для здійснення митного оформлення товару, придбаного за вказаним контрактом, позивачем була подана до Одеської митниці ДФС електронна митна декларація №UA500020/2020/214017 від 19.05.2020 року та визначено митну вартість товару за першим методо за ціною товару. Проте, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500020/2020/000057/2 від 19.05.2020 року, яким митну вартість визначено за резервним методом. Позивач вважає рішення про коригування митної вартості протиправним, та зазначає, що в експортній декларації Китайської Народної Республіки від 13.03.2020 року 00014745, зазначено, що поставка товару здійснюється на умовах CFR, кількість місць 268, сума - 31885 дол. США, номер контейнера TGBU6146322, експортна декларація містить дані про постачальника «SHANDONG YONGSHENG RUBBER GROUP CO.,LTD», найменування товару (шини для вантажних автомобілів, вага 13260 кг), що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в митній декларації UA500020/2020/214017 від 19.05.2020 року та поданих позивачем до митного оформлення документах, зокрема у пакувальному листі Б/Н від 16.03.2020 року; рахунку-проформі № YS19001SH від 17.12.2019 року; рахунку-фактурі (інвойс) YS19001SH від 16.03.2020 року; Коносаменті YMLUM240152084 від 16.03.2020 року. Відсутність у митній декларації країни відправлення реквізитів договору (контракту), проформу-інвойс чи рахунок-фактуру не впливає на числові значення складових митної вартості товару. У митній декларації країни відправлення від 13.03.2020 року № 00014745, в графі що має назву «Номер букінгу (коносаменту) зазначений саме номер букінгу М240152084, тобто номер бронювання місця на судні, що зазвичай співпадає з номером навантажувального ордеру (shipping order), а номер букінгу М240152084, в митній декларації країни відправлення співпадає з номером букінгу, що зазначений в коносаменті від 16.03.2020 року № YMLUM240152084. Лист постачальника від 19.05.2020 року, також, підтверджує, що в митній декларації країни відправлення від 13.03.2020 року зазначений саме номер букінгу. Також, представник позивача зазначає, що експортна митна декларація складається експортером, відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера (Китаї), до того ж містить данні про постачальника, покупця, умови поставки, вагу, найменування кількість та ціну товару, номера контейнерів, що в повній мірі співпадають з даними зазначеними в інших поданих до митного оформлення документах на підставі яких була здійснена зовнішньоекономічна операція. Позивач зазначає, що оскільки відповідно до умов поставки CFR, страхування товару не є обов`язковим, страхування товару не було здійснено продавцем, та не здійснювалось покупцем. Згідно з п. 8 ч. ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України, вимоги щодо надання страхових документів, а також, документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося.

Ухвалою суду від 03.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.07.2020 року.

06.08.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який відповідач не погоджується з позовними вимогами ТОВ « 100 ШИН+», вважає їх необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. Представник відповідача зазначає, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

01.09.2020 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.09.2020 року.

21.09.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

19.11.2019 року між компанією «SHANDONG YONGSHENG RUBBER GROUP CO., LTD» (Китай), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № YONG-100SH (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, Продавець відвантажує товар вантажні та легкові шини в асортименті бренду, вказаного в комерційному інвойсі, виробництва компанії «SHANDONG YONGSHENG RUBBER GROUP CO., LTD», а Покупець отримує товар у відповідності до комерційного інвойсу, який є невід`ємною частиною даного Контракту.

Пунктом 2.1 договору визначено, що товар відвантажується в один або декілька контейнерів. Розмір, тип і кількість контейнерів зазначається в пакувальному листі.

Базові умови поставки за договором є умови, зазначені в комерційному інвойсі, які повинні відповідати правилам «Інкотермс-2010» (п. 4.1).

Згідно з п. 3.3 Договору, вартість товару визначається у відповідності до умов «Інкотермс-2010», за яких вона була виставлена продавцем.

На виконання умов зазначеного договору підприємство SHANDONG YONGSHENG RUBBER GROUP CO., LTD» поставило товариству з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» партію товару: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип камерні та безкамерні.

З метою здійснення митного оформлення товару Позивач до Одеської митниці Держмитслужби 19.05.2020 року подав митну декларацію №UA500020/2020/214017, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

ТОВ « 100 ШИН+» до митного оформлення було надано:

пакувальний лист Б/Н від 16.03.2020 року, рахунок-проформа № YS19001SH від 17.12.2019 року, рахунок-фактура № YS19001SH від 16.03.2020 року, коносамент № YMLUM240152084 від 16.03.2020 року, навантажувальний документ № 74089 від 18.05.2020 року, сертифікат про походження товару № 20С3705В0073/00127 від 16.03.2020 року, банківські платіжні документи, що стосуються товару № 1 від 18.12.2019 року та № 8 від 07.05.2020 року, прейскурант виробника товару Б/Н від 16.03.2020 року, розрахунок ціни (калькуляція) № YS19001SH від 16.03.2020 року, зовнішньоекономічний договір № YONG-100SH від 19.11.2019 року, копія митної декларації країни відправлення 00014745.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

19.05.2020 року від митного органу було отримано електронне повідомлення декларанту. Відповідно до змісту повідомлення, за результатом опрацювання всіх поданих документів відповідачем було встановлено, що подані документи містять розбіжності. Враховуючи вищезазначене відповідачем було зобов`язано позивача протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, 7) копію митної декларації країни відправлення та її переклад, 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів. підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання даної вимоги позивач надав відповідачу лист-пояснення від 19.05.2020 року, переклад митної декларації країни відправлення, висновок про вартісні характеристики товару, що підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

19.05.2020 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000057/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 5000200/2020/00243.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності:

в копії митної декларації країни відправлення від 13.03.2020 року № 00014745 зазначений номер документу, що не відповідає номеру коносаменту, наданого до митного оформлення разом з митною декларацією, не зазначені реквізити зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого товаросупровідного документу, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою, а також, у декларації країни відправлення внесено код товару на рівні десяти знаків, який не відповідає задекларованому коду товару згідно УКТЗЕД;

відповідно до наданих товаросупровідних документів поставка товару здійснюється відповідно до умов поставки CFR Одеса, згідно ІНКОТЕРМС 2010, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (Контракті, комерційному інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/ не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.

Суд зазначає, що з огляду на надану позивачем копію митної декларації країни відправлення № 00014745 від 20.03.2020 року, вказана декларація містить відомості про постачальника товару «SHANDONG YONGSHENG RUBBER GROUP CO.,LTD», вантажоодержувача ТОВ « 100 ШИН+», по товар: шини (вантажні) для вантажних автомобілів у кількості 268 шт., на загальну суму 31885,00 дол. США. Відомості про вантажовідправника, вантажоодержувача та про товар відповідають відомостям, що вказані в пакувальному листі Б/Н від 16.03.2020 року, рахунку-проформі № YS19001SH від 17.12.2019 року, інвойсі № YS19001SH від 16.03.2020 року, коносаменті № YMLUM240152084 від 16.03.2020 року. У графі декларації країни відправлення під назвою «номер букінгу (коносаменту)» зазначено номер букінгу М240152084, тобто номер бронювання місця на судні, що підтверджується листом постачальника товару SHANDONG YONGSHENG RUBBER GROUP CO.,LTD від 19.03.2020 року, що наявний в матеріалах справи.

Номер букінгу М240152084 відповідає номеру, що зазначений в коносаменті від 16.03.2020 року № YMLUM240152084.

Щодо посилань представника відповідача на невідповідність десятизначного коду товару, що вказаний у митній декларації країни відправлення коду товару згідно з УКТЗЕД, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, експортна декларація заповнюється постачальником та є документом, який надається до митного оформлення у разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. У зв`язку з викладеним, суд робить висновок, що відомості про код товару, що зазначений в експортній декларації, з урахуванням того, що відомості про вантаж та сторін угоди, що вказані в цій декларації, відповідають наданим до митного оформлення коносаменту, інвойсу, договору, пакувальному листу, не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Відповідач, у якості однієї із розбіжностей, що виявлені в документах позивача, зазначив, що відповідно до наданих товаросупровідних документів поставка товару здійснюється відповідно до умов поставки CFR Одеса, згідно ІНКОТЕРМС 2010, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (Контракті, комерційному інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/ не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Так, згідно з Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс в редакції від 01.01.2011 року, термін CFR "вартість і фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, yеобхідні для доставки товару до названого порту призначення, ПРОТЕ, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця.

Термін CFR зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Відповідно до правила А.3. у продавця відсутні зобов`язання щодо страхування товару.

Відповідно до правила Б.3. у покупця відсутні зобов`язання щодо страхування товару.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України, страхові документи надаються у тому випадку, якщо здійснювалося страхування товару.

У даному ж випадку, позивач зазначає, що страхування вантажу не здійснювалося сторонами контракту, про що митницю було повідомлено листом від 19.05.2020 року, а тому і страхові документи до митного оформлення не надавалися.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, дії відповідача щодо відмови у митному оформленні товару за першим методом є протиправними, а рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, є такими, що належать до скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідач по справі прийняв рішення про коригування митної вартості, за відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, у зв`язку з чим, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, за наявності законних підстав для застосування основного методу за ціною договору.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 6306,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5327 від 26.05.2020 року, № 5328 від 26.05.2020 року та № 5329 від 26.05.2020 року, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 205, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій, скасування картки відмови № UA 500020/2020/00243, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000057/2 від 19.05.2020 року.

Визнати протиправними дії Одеської митниці Держмитслужби щодо відмови у митному оформленні товару із застосуванням митної вартості, заявленої ТОВ «100 ШИН+» за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500020/2020/00243.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000057/2 від 19.05.2020 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» () суму сплаченого судового збору в розмірі 6306,00 коп. (шість тисяч триста шість гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» (, пр.-кт. Юрія Гагаріна, 23, м. Київ, 02094).

Відповідач Одеська митниця Держмитслужби (, вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, 65078).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 30 вересня 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.