Справа № 140/3098/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа №140/3098/19

провадження №К/9901/22902/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 у справі № 140/3098/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії (із урахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 28.04.2020, яке було залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020, позов ОСОБА_1 задовольнив частково, внаслідок чого суд:

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанцій й ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову повністю.

Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з таких мотивів.

Частиною третьою статті 125 Конституції України визначено конституційно-правовий статус Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України.

Тобто переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави.

Отже, завдання Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, насамперед, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у їхній процесуальній діяльності конкретної норми матеріального права, або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і в такий спосіб скерувати судову практику задля єдиного та правильного правозастосування (вказати напрям, у якому слід здійснювати реалізацію матеріальної чи, відповідно, виконання процесуальної правової норми).

Навіть більше, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу юридичної визначеності, що є інтегративним складником верховенства права та який гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, що втілюється способом однакового застосування та/або виконання судом тієї самої норми закону в аналогічних справах щодо різних осіб.

Одним з механізмів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є можливість виняткового (екстраординарного) касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), у тому разі, якщо суд касаційної інстанції з`ясує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України).

Верховний Суд встановив, що на сьогодні у практиці апеляційних адміністративних судів різних округів сформовані дві протилежні (відмінні одна від одної) правові позиції щодо наявності підстав для задоволення вимог позивачів в частині, яка стосується зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату позивачам пенсії з урахуванням 100 відсоткового підвищення (перерахованого з 01.01.2018) суми пенсії з 03.09.2019, з огляду на те, що 04.09.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до пункту 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Зокрема, у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 в справі № 520/90/20 колегія суддів зазначила, що «фактично постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», з урахуванням вже визначеного позивачу з 05.03.2019 права на виплату пенсії у 100 % розмірі підвищення пенсії, з 04.09.2019 обмежує розмір гарантованого позивачу пенсійного забезпечення у 2019 75 % сумою підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, тобто вказаний нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України є таким, що звужує зміст та обсяг існуючих прав позивача на законодавчо встановлений розмір пенсійного забезпечення.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідне право встановлювати умови, порядок та розміри надано Кабінету Міністрів України ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виключно при перерахунку пенсії, а даному випадку питання стосується пенсії позивача перерахунок якої повинен був зроблений станом на 05.03.2019, тобто за значний період до ухвалення Постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набула чинності 04.09.2019, а отже в даному випадку вказана постанова Кабінету Міністрів України не може бути застосована до ОСОБА_1.

…

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про встановлення граничної дати періоду, за який позивачу слід перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 100 % підвищення - 04.09.2019, обґрунтований судом з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».»

Натомість у справі, в якій заявник подав цю касаційну скаргу, Восьмий апеляційний адміністративний суд зазначив таке:

«З огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14 серпня 2019 року набрала чинності 04 вересня 2019 року, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).

Таким чином, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення вимог позивача в частині, яка стосується зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з урахуванням 100 відсоткового підвищення (перерахованого з 01.01.2018) суми пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019, з урахуванням раніше здійснених виплат.».

Отже, зважаючи на те, що на сьогодні в практиці апеляційних адміністративних судів різних округів сформовані дві протилежні (відмінні одна від одної) правові позиції щодо наявності підстав для задоволення вимог позивачів в частині, яка стосується зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату позивачам пенсії з урахуванням 100 відсоткового підвищення (перерахованого з 01.01.2018) суми пенсії з 03.09.2019, з огляду на ту обставину, що 04.09.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а також беручи до уваги, що Верховний Суд ще не сформулював висновку щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, і Верховний Суд, як виняток, здійснить касаційний перегляд судових рішень, ухвалених у цій справі.

Водночас у своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Розглядаючи клопотання скаржника, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Мета встановлення судового збору за подання касаційної скарги не зводиться до досягнення такої фінансової мети як наповнення доходної частини Державного бюджету України, а передбачає запобігання поданню безпідставних та очевидно необґрунтованих скарг. Також законом визначено коло осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, зокрема такі як право на звільнення від його сплати.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також положеннями частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а саме його повноваженням як формою суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря тих судових витрат, яких зазнає сторона.

Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат, якого зазнає сторона, стосовно сплати судового збору. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Суд, що розв`язує питання про відкриття провадження (взяття до провадження заяви, скарги), встановивши за результатами розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, та дійшовши висновку про потребу реалізації такого свого повноваження, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього тягаря. Визначення способу зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є прерогативою відповідного суду.

Скаржник у своєму клопотанні вказує, що в нього немає достатніх коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки єдиним джерелом його доходу є пенсія, інших доходів він не отримує, а усі кошти він змушений витрачати на лікування своєї онкохворої дочки ОСОБА_2 .

На підтвердження того, що сплата судового збору за подання касаційної скарги є для нього істотним тягарем, заявник надав довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 06.05.2020 № 135, відповідно до якої за 2019 календарний рік він отримав пенсію в сумі 46 590 грн 72 коп.

Одночасно заявник зауважив, що 2019 року він зробив значні витрати на лікування свої онкохворої дочки ОСОБА_2 . Вказав, що 04.01.2019 сплачено за дочку для отримання препарату «Авастин» кошти в сумі 36 000 грн (про це свідчить надана скаржником копія видаткової накладної від 04.01.2019 № Ф1-Рн-0000064), 07.02.2019 сплачено за дочку для отримання лікувального засобу «Кселод» кошти в сумі 33 000 грн (як доказ заявник надав копію видаткової накладної від 07.02.2019 № ФБ-Рн-0002374), 14.03.2019 сплачено за дочку для отримання препарату «Стівар» кошти в сумі 35 000 грн (підтверджується наданою скаржником копією чека АТ «Приватбанк» від 14.03.2019).

Колегія суддів зазначає, що беручи до уваги ті несприятливі життєві обставини, у яких на сьогодні опинився заявник, бувши змушеним робити значні витрати на лікування своєї тяжкохворої дочки, виконання процесуального обов`язку щодо сплати судового збору саме в цей конкретний момент його життя становить для нього надмірний та непропорційний тягар, оскільки зроблені тільки впродовж декількох місяців витрати на придбання медикаментів для лікування дочки (104 000 грн) більш ніж удвічі перевищують його сукупний дохід за 2019 рік.

Тому з огляду на те, що (1) предметом позову є захист такого соціального права скаржника як право на пенсійне забезпечення у гарантованому законом розмірі, а також (2) зважаючи на складний майновий стан заявника на момент його звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою, який спричинений здійсненням значних витрат на купівлю високовартісних медичних препаратів для лікування онкологічного захворювання у його доньки, що підтверджується відповідними доказами, колегія суддів доходить висновку про те, що скаржника слід звільнити від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є аргументи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права й наявність обставин, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Керуючись положеннями підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 у справі № 140/3098/19.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 у справі № 140/3098/19.

3. Витребувати з Волинського окружного адміністративного суду справу № 140/3098/19.

4. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

5. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб