Справа № 440/3786/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3786/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Полтавській області щодо перерахунку пенсії у січні 2011 році та жовтні 2017 році та зобов`язання провести перерахунок пенсії станом на 12.01.2011 та 01.10.2017, застосувавши коефіцієнт заробітної плати визначений при обрахунку пенсії у 2006 році, зобов`язання виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією (за новим розрахунком) та надати інформацію щодо складових розрахунку та самого розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зменшення індивідуального коефіцієнту зарплати, що розрахований при призначені пенсії за віком, з 3,64418 до 3,10123 є безпідставним. Вважає, що під час перерахунку пенсії з 12.01.2011 та з 01.10.2017, відповідачем протиправно взято інший коефіцієнт та показники заробітної плати. Тому, на підставі зазначеного, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок його пенсії, застосувавши коефіцієнт заробітної плати визначений при обрахунку пенсії у 2006 році - 3,64418.

Ухвалою від 20 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

28 липня 2020 року позивачем надано до суду документи, якими усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 20 липня 2020 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/3786/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

18.08.2020 року на адресу суду надійшов відзив в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову вказуючи, що відсутні підстави для перерахунку пенсії за віком позивачеві з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати, що становив 3,64418, який враховувався для розрахунку пенсії позивача відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій наполягав на тому, що визначений станом на січень 2006 року коефіцієнт заробітної плати зменшений пенсійним фондом (у січні 2011 року та в жовтні 2017 року) незаконно.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 перебуває з 16.01.2006 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримував пенсію за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В подальшому, з 02.01.2011 позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Матеріалами справи підтверджено, що первинно при призначенні пенсії позивачу враховано страховий стаж тривалістю 41 рік 10 місяців 28 днів та заробітна плата за періоди роботи з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.01.2006, коефіцієнт заробітку (індивідуальний коефіцієнт для обчислення) складав 3,64418.

З 12.01.2011 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з урахуванням відпрацьованого стажу (46 років 09 місяців 01 день) та заробітної плати за період роботи з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 30.11.2010, коефіцієнт заробітної плати становив 3,10123.

При обчисленні розміру пенсії позивача станом на 01.01.2012 відповідачем взято страховий стаж тривалістю 46 років 9 місяців 1 день (коефіцієнт якого з урахуванням кратності 1,35 становить - 0,63113) та заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 30.11.2010 (коефіцієнт якої - 3,10123). Заробіток для обчислення пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2011 рік - 6148,59 грн. (1982,63 х 3,10123).

В подальшому, в січні 2013 року, згідно поданої позивачем заяви, було проведено перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу 47 років 10 місяців 12 днів (коефіцієнт стажу - 0,47833).

При здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2017 до уваги взято страховий стаж тривалістю 47 років 10 місяців 12 днів (коефіцієнт стажу - 0,47833) та заробітну плату за періоди з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 30.11.2010, коефіцієнт якої становить 3,33398.

За рахунок врахування заробітної плати позивача за період з 01.02.2006 по 30.11.2010 коефіцієнт заробітної плати зменшився з 3,64418 до 3,33398.

Позивач звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та просив здійснити перевірку призначення та нарахування йому пенсії.

Листом від 25.05.2020 №2652-2457/С-03/8-1600/20 відповідачем повідомлено, що розмір пенсії розраховано з урахуванням страхового стажу роботи тривалістю 47 років 11 місяців 12 днів (по 31.05.2014) та заробітку за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.11.2010, індивідуальний коефіцієнт якої склав 3,33398. Станом на 01.05.2020 розмір пенсійної виплати становить 8170,48грн. Враховуючи викладене повідомлено, що розрахунок пенсії ОСОБА_1 проведено відповідно до чинного пенсійного законодавства.

Не погоджуючись із визначенням індивідуального коефіцієнту заробітної плати з 12.01.2011 у розмірі 3,10123 та з 01.10.2017 у розмірі 3,33398, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч. 3 ст.24 цього Закону, - 0,85.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цьогоЗаконувраховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Таким чином коефіцієнт заробітної плати не є сталою величиною, а розраховується заново кожного разу при перерахунку пенсії у зв`язку зі змінами розміру заробітної плати.

Відповідачем у відзиві зазначено, що після призначення пенсії, позивачу було проведено декілька перерахунків пенсії, як по стажу, так і по заробітній платі, а саме:

- з 16.01.2006 року, при призначенні пенсії, враховано страховий стаж 41 рік 10 місяців 28 днів (коефіцієнт стажу 0,41833) та заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 31.0.2006 (коефіцієнт заробітної плати - 3,64418). При призначенні пенсії використаний показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2005 рік - 735,57 грн. Розмір пенсії становить: основний розмір пенсії - 0,41836*(3,64418*735,57) = 1121,35 грн., доплата за понаднормовий стаж 16 років (1% від основного розміру пенсії але не більше встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідну дату) - 3,50* 16=56,00 грн., загальний розмір пенсії - 1177,35 грн.;

- з 01.03.2008 року проведено за заявою позивача перерахунок пенсії з більшого стажу та заробітку відповідно до частини четвертої ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік 1197,91 грн. При обчисленні розміру пенсії взято страховий стаж 43 роки 11 місяців 01 день (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,20 становить 0,52700) та заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 і з 01.07.2000 по 31.01.2008 (коефіцієнт заробітної плати - 3,36486). Розмір пенсійної виплати становить: основний розмір пенсії - 0,52700*(3,36486*1197,91) = 2124,23 грн., доплата за понаднормовий стаж 18 років (1% від основного розміру пенсії але не більше встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідну плату) - 4,70*18=84,60 грн, загальний розмір пенсії - 2208,83 грн.;

- з 01.04.2010 року проведено за заявою позивача перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною стажу, стаж враховано по 28.02.2010, який становив 46 років 01 день, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,62100 без перегляду розрахунку заробітної плати. Розмір пенсійної виплати становить: основний розмір пенсії - 0,62100*(3,36486*1197,91)=2503,13 грн., доплата за понаднормовий стаж 21 рік (1% від основного розміру пенсії але не більше встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідну плату) - 7,06*21=148,26 грн. підвищення по статті 42 - 22,14 грн. Загальний розмір пенсії з 20% ростом зарплати становить 2673,53грн.;

- з 02.01.2011 року позивача переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, яку ОСОБА_1 отримує на даний час. При обчисленні розміру пенсії відповідачем взято страховий стаж 46 років 09 місяців 01 день - коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,63113 та заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 30.11.2010, коефіцієнт якої становить 3,10123. Розрахунок пенсії проведено із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік - 1982,63грн. Розмір пенсійної виплати становить: основний розмір пенсії - 0,63113*(3,10123*1982,63)=3880,56грн., доплата за понаднормовий стаж 21рік (1% від основного розміру пенсії але не більше встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідну дату) - 7,50*21=157,50грн, загальний розмір пенсії становить 4038,06грн.;

- з 14.01.2013 року проведено за заявою позивача перерахунок у зв`язку зі зміною стажу, враховано страховий стаж 47 років 10 місяців 12 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,64575 без перегляду розрахунку заробітної плати. Розмір пенсійної виплати становить: основний розмір пенсії -0,64575*(3,10123*1982,63)=3970,45 грн., доплата за понаднормативний стаж 22 роки (1% від основного розміру пенсії але не більше встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідну дату) - 8,94*22=196,68грн., загальний розмір пенсії - 4164,13грн..

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року № 2148-VIII внесені зміни в Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стосовно перерахунку призначених пенсій.

Згідно п.4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до нього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

За рішенням комісії Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 14.12.2017 №95 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.10.2017 року у зв`язку з виявленою програмною помилкою, зі зміненим індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати на 3,33398.

Розмір пенсії розрахований із застосуванням середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України за 2014, 2015 та 2016 роки, яка складає 3764,40 грн. (3764,40*3,33398*0,47833) = 6003,25 грн., доплата за понаднормативний стаж 22 роки (1% від основного розміру пенсії, але не більше встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідну дату) 14,52*22=319,44грн., загальний розмір пенсії - 6322,69грн.

Розрахунок пенсії проведений за матеріалами пенсійної справи із застосуванням заробітної плати за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.11.2010, індивідуальний коефіцієнт якої склав 3,33398, з урахуванням страхового стажу роботи тривалістю 47 років 11 місяців 12 днів (по 31.05.2014).

Станом на 01.05.2020 розмір пенсійної виплати становить 8170,48 грн.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивачу надане право самостійно обрати умови перерахунку: зі зміною страхового стажу та заробітної плати чи зміною виключно страхового стажу. При цьому пенсіонер має можливість самостійно прийняти рішення щодо здійснення перерахунку коефіцієнту заробітної плати чи використання коефіцієнту, визначеного при призначенні (здійсненні останнього перерахунку) пенсії.

Як було встановлено вище, після визначення коефіцієнту заробітної плати 3,64418, ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами про перерахунок пенсії з урахуванням нового стажу та нової заробітної плати. Внаслідок перерахунку пенсії на підставі його заяв коефіцієнт заробітної плати зменшився з січня 2011 року до 3,10123, з жовтня 2017 року до 3,33398.

Таким чином, коефіцієнти заробітної плати 3,10123 та 3,33398 і було застосовано при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2011 та з 01 жовтня 2017 року.

Правомірність застосування коефіцієнта заробітної плати у розмірі 3,10123 за період з 01.01.2011 по 01.10.2017 позивачем не оскаржується та судом у даній справі не розглядалася.

З урахуванням вказаного, вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії із використанням коефіцієнта заробітної плати 3,64418, визначеного під час призначення пенсії є необґрунтованими.

Таким чином своїми діями відповідач жодним чином не звузив обсяг прав та свобод, наданих позивачу. Зменшення коефіцієнту заробітної плати виникло у зв`язку зі змінами розміру заробітної плати позивача та змінами розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області по даній справі доказами доведено правомірність дій та рішення під час здійснення перерахунку пенсії позивача та встановлення розміру коефіцієнту заробітної плати.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва