Справа № 160/6245/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року Справа № 160/6245/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні в м.Дніпрі адміністративну справу №160/6245/20 за позовною заявою Приватного підприємства «Агрофірма «Борисфен» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
09 червня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Агрофірма «Борисфен» (далі - ПП «Агрофірма «Борисфен», підприємство, позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/6245/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 р. по справі №160/6245/20 суд залишив позовну заяву ПП «Агрофірма «Борисфен» без руху та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви.
22 червня 2020 р. до суду надійшло від представника позивача (адвокат Папуга О.В.) клопотання про усунення недоліків, до якого останнім додано 2 примірники позовної заяви від імені ПП «Агрофірма «Борисфен» у новій редакції.
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці клопотання про усунення недоліків отримано суддею Боженко Н.В. 30 червня 2020 р.
Дослідивши зміст вищевказаного клопотання та наданої до суду позовної заяви у новій редакції, суд дійшов до висновку про те, що вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 р. по справі №160/6245/20 не виконано в повному обсязі.
З огляду на вищевикладене, суд ухвалою від 30 червня 2020 р. по справі №160/6245/20 продовжено ПП «Агрофірма «Борисфен» строк виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 р. по справі №160/6245/20 на 10 днів з дня отримання цієї ухвали суду.
06 липня 2020 р. на виконання ухвали суду від 12 червня 2020 р. представник позивача виправив відповідні недоліки позовної заяви, зокрема, надавши до суду позовну заяву у новій редакції з додатками, в якій ПП «Агрофірма «Борисфен» визначено в якості відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
У даній позовній заяві ПП «Агрофірма «Борисфен» викладено наступну редакцію позовних вимог:
Позовні вимоги ПП «Агрофірма «Борисфен» обґрунтовує тим, що позивачу нараховано штрафні санкції за порушення ним граничних строків реєстрації податкових накладних за травень і червень 2019 року. Позивач зазначив, що нарахований контролюючий органом штраф ним було сплачено, однак оскаржуване податкове повідомлення-рішення підприємство вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Як стверджує позивач, у травні 2019 року невідомими особами була вчинена спроба рейдерського захвату ПП «Агрофірма «Борисфен» шляхом вчинення реєстраційних дій щодо змін до установчих документів юридичної особи (зокрема, змінено власника та керівника підприємства), у зв`язку з чим позивач звернувся до правоохоронних органів. Крім того, як зауважив позивач, у червні 2019 р. він в особі дійсного керівника (гр. ОСОБА_1 ) оскаржив дії державного реєстратора до Міністерства юстиції України та подав заяву про скасування вчинених цим державним реєстратором незаконних реєстраційних дій, за результатами розгляду якої 19.07.2019 р. Мін`юст частково задовольнив вимоги позивача та виніс наказ про скасування державної реєстрації змін до установчих документів ПП «Агрофірма «Борисфен». При цьому, позивач зазначив, що відповідний наказ Мін`юсту було реалізовано 12.08.2019 р. Враховуючи наведене, позивач наголошує, що у період з 30.05.2019 р. по 12.08.2019 р. посадові особи підприємства були незаконно відсторонені від управління ПП «Агрофірма «Борисфен», та, як наслідок, з незалежних від них обставин були позбавлені юридичної можливості здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за травень і червень 2019 року. Додатково позивач звернув увагу на положення п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №160/6245/20 за позовною заявою ПП "Агрофірма "Борисфен" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а також ухвалив здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Слід зауважити, що 02.04.2020 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю України.
Вказаним законом доповнено розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".
Таким чином строки визначенні Кодексом адміністративного судочинства України продовжено на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Разом з тим 17.07.2020 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №731-IX від 18.06.2020 р. (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.
Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020 р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
19 серпня 2020 р. до суду надійшов від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти заявлених ПП «Агрофірма «Борисфен» до суду позовних вимог. Так, відповідач зазначив, що за результатами проведеної ним камеральної перевірки встановлено порушення підприємством граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідальність за яке встановлена статтею 120-1 Податкового кодексу України. Водночас, відповідач наголосив, що штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовуються контролюючими органами в порядку та розмірах, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України до особи, на яку покладено обов`язок щодо такої реєстрації, незалежно від причин, які призвели до такого порушення.
Станом на 28 вересня 2020 р. представниками сторін не подано до суду інших заяв по суті спору.
Згідно положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Зі змісту наданих позивачем до суду копій витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником (учасником) та керівником підприємства станом на 20.02.2019 р. значився ОСОБА_1 , однак станом на 31.05.2019 р. посадовою особою даного підприємства вказано ОСОБА_2 .
Останні реєстраційні дії щодо ПП «Агрофірма «Борисфен» здійснено 30.05.2019 р. державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем у вигляді державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (зміна складу або інформації про засновників та зміна керівника юридичної особи).
Вищезазначені реєстраційні дії оскаржені позивачем до Міністерства юстиції України (Мін`юст) шляхом подачі ОСОБА_1 скарги від 03.06.2019 р., за результатами розгляду якої Мін`юст винесено наказ «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за №2215/3 від 19.07.2019 р., який у подальшому на підставі клопотання ОСОБА_1 від 30.07.2019 р. було виконано.
В ході вищезазначеної перевірки відповідач дійшов висновку щодо порушення підприємством вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у вигляді порушення граничних строків реєстрації по 32 податковим накладним в ЄРПН, що складені ПП «Агрофірма «Борисфен» у травні і червні 2019 року на загальну суму податку на додану вартість (далі - ПДВ) 1 616 828, 72 грн. (в т.ч.: порушення від 16 до 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 551 019, 24 грн.; порушення від 31 до 60 календарних днів на загальну суму ПДВ 1 037 099, 48 грн.; за порушення від 61 до 365 календарних днів на загальну суму 28 710, 00 грн.).
Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ПП «Агрофірма «Борисфен» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України - податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
У статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки може бути, зокрема, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення (п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України).
Порядок проведення камеральної перевірки врегульовано у статті 76 Податкового кодексу України, згідно з якою камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України).
Таким чином, метою камеральної перевірки є виявлення в даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які вказують на допущені платником податків порушення термінів реєстрації податкових накладних, відповідальність за що передбачена статтею 120-1 Податкового кодексу України.
За визначенням п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 р., яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість та пункт 11 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено абзацом 8 такого змісту: З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
У пункті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Об`єктом камеральної перевірки є, серед іншого, дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру у ході проведення камеральної перевірки відповідач встановив порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних, що і стало підставою для накладення штрафу.
Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов`язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 Податкового кодексу України.
Предмет камеральної перевірки в межах спірних правовідносин охоплює питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 25 січня 2019 р. по справі №826/1479/17, від 31 липня 2018 р. по справі №804/4056/17, а відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
За підсумками проведеної контролюючим органом камеральної перевірки ПП «Агрофірма «Борисфен» з питань своєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за травень і червень 2019 року встановлено порушення підприємством вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у вигляді порушення позивачем граничних строків реєстрації по 32 податковим накладним в ЄРПН, що складені ПП «Агрофірма «Борисфен» у травні і червні 2019 року на загальну суму ПДВ - 1 616 828, 72 грн. (в т.ч.: порушення від 16 до 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 551 019, 24 грн.; порушення від 31 до 60 календарних днів на загальну суму ПДВ 1 037 099, 48 грн.; за порушення від 61 до 365 календарних днів на загальну суму 28 710, 00 грн.).
При цьому, суд зауважує, що факт вчинення ним даного правопорушення позивач не заперечує та жодним чином не спростовує (в т.ч. шляхом надання доказів спроб своєчасного подання на реєстрацію в ЄРПН виписаних підприємством податкових накладних).
В обґрунтування протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивач вказує на те, що реєстрація позивачем податкових накладних за травень і червень 2019 року в ЄРПН після спливу граничних строків реєстрації не підпадає під поняття податкового правопорушення, оскільки реєстрація податкових накладних не була здійснена позивачем в рамках встановлених законодавством строків ненавмисно, а у зв`язку із відсутністю можливості здійснити таку реєстрацію, оскільки у період з 30.05.2019 р. по 12.08.2019 р. посадові особи ПП «Агрофірма «Борисфен» були незаконно відсторонені від управління підприємством.
У відповідності до положень п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
В межах спірних правовідносин підлягають дослідженню обставини щодо наявності (відсутності) підстав для застосування юридичної відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, у зв`язку з порушенням строків реєстрації виписаних ПП «Агрофірма «Борисфен» у травні і червні 2019 року податкових накладних.
Із наявних в матеріалів справи доказів судом встановлено та не заперечується скаржником, що всі перелічені в акті камеральної перевірки податкові накладні зареєстровані платником податків з порушенням встановлених Податковим кодексом України строків, оскільки позивач зареєстрував податкові накладні в ЄРПН лише після обновлення облікових даних про платника податків в частині зазначення керівника підприємства.
Оцінюючи доводи позивача щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних порушені, у зв`язку із неможливістю вчасно зареєструвати податкові накладні в ЄРПН ненавмисно, суд зазначає наступне.
Згідно із п.1 Розділу ІІІ Порядку №557, юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до п.4 Розділу ІІІ Порядку №557 підписувачем заяви про приєднання до Договору має бути особа, яка згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) є керівником. За наявності електронної печатки на Заяву про приєднання до Договору спочатку накладається ЕЦП, після нього - електронна печатка.
Відтак, відсутність відомостей щодо керівника підприємства в облікових даних платника податків мало наслідком неможливість саме укладання договору позивачем з органом ДФС про визнання електронних документів.
Однак позивачем в обґрунтування протиправності рішення контролюючого органу не надано доказів вжиття сукупності належних та послідовних заходів, спрямованих на недопущення виявлених контролюючим органом порушень, в тому числі спроби подання податкових накладних на реєстрацію за умови їх складення.
Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення підприємства до фіскального органу за податковою консультацією відповідно до статті 52 Податкового кодексу України з метою вирішення питання реєстрації податкових накладних протягом травня-червня 2019 р.
В Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних не міститься визначення поняття "реєстрація податкової накладної".
Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Наведені вище нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії:
1) надання платником ПДВ податкової накладної (розрахунку коригування);
2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН.
Перша із цих стадій залежить від платника ПДВ і є результатом його дій, в той час як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.
У цьому контексті встановлена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.
На платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної Єдиному реєстрі податкових накладних у термін встановлений податковим законодавством.
Отже, для доведення незаконності такого рішення, позивач повинен був подати суду докази своєчасної та/або спроби реєстрації податкових накладних, чого ним зроблено не було.
Суд відзначає, що факт несвоєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем не оспорюється, тому не підлягає доказуванню.
Оскільки за порушення термінів реєстрації податкових накладних встановлена відповідальність згідно з положеннями п.120-1 Податкового кодексу України, то застосування такої відповідальності контролюючим органом до позивача не суперечить вимогам Податкового кодексу України.
Таким чином, суд відхиляє доводи позивача щодо недоведеності складу податкового правопорушення, оскільки платник податку не здійснив усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.
Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.
Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко