Справа № 674/726/20
Суддя: Семенюк В. В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/676/98/20
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м УК Р А Ї Н И
22 вересня 2020 року. м. Кам`янець- Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Стецюк-Стебницької Н.С.

справа № 674/726/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2750015 від 27.06.2020 року за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Позивач , обґрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що зі змісту постанови вбачається, що він, 27.06.2020 року 0 22 год.49 хвилин, рухаючись по вулиці Київській в місті Кременчук, керував негабаритним транспортним засобом, МАN 94,414, д.н.з. НОМЕР_1 (оригінал реєстраційного документу знаходиться у ПП «Транс-Авто-Д») з напівпричепом ТАD CLASSIC 24-2, д.н.з. НОМЕР_2 (оригінал реєстраційного документу знаходиться у ПП «Транс-Авто-Д») та здійснював перевезення великогабаритного вантажу, чим порушив п.22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Вважає, що працівником поліції, який виносив постанову, було грубо порушено вимоги КУпАП, так як при розгляді адміністративної справи лейтенантом поліції Шпак В.В. будь-яких доказів того, що ним було вчинено вищезазначене порушення Правил дорожнього руху, не було, оскільки при визначенні розміру вантажу не застосовувались спеціальні сертифіковані засоби вимірювання та не дотримано методику проведення замірів, передбачену Порядком здійснення габаритно-вагового контролю.

Однак, без будь-яких належних та допустимих доказів працівником поліції була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2750015 від 27.06.2020 року за ч.1 ст..132-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн..

Частина 1 ст.132-1 КУпАП передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення у разі порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Тому, вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. Просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн . по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2750015 від 27.06.2020 року за ч.1 ст..132-1 КУпАП.

Представник відповідача Запорожець Б.Є. звернулася до суду із відзивом, в якому позов не визнає і у його задоволенні просить відмовити, мотивуючи тим, що доказом правопорушення є фотовідеофіксація, на якому чітко видно вантаж, габаритні параметри якого перевищували нормативні. Позивачем не заперечувалось, що вантаж є габаритним і його ширина перевищувала максимально дозволену і на його перевезення необхідно мати дозвіл, основний документ, який дає право на рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничиними переїздами, який визначає умови і режим їх проїзду, що видається перевізнику відповідним підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства....і позивач не заперечував, що не міг надати для перевірки такого дозвільного документу на участь у дорожньому русі ТЗ, вагові та габаритні параметри якого перевищують нормативні і маршрут руху якого пролягає через місто Кременчук і до позову таких документів надано не було. Крім того, відсутні будь-які аргументи та доводи, які б свідчили про те, що позивач не вчиняв вищезазначених правопорушень, тому, вважає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови, немає.
Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, скасувати постанову та повернути, сплачений ним штраф.

Представник відповідача Запорожець Б.Є. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов не визнає і просить у його задоволенні відмовити.

Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2750015 від 27.06.2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.06.2020 року о 22 год.49 хвилин, рухаючись по вулиці Київській в місті Кременчук та керуючи транспортним засобом, МАN 94,414, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом ТАD CLASSIC 24-2, д.н.з. НОМЕР_2 та здійснював перевезення великогабаритного вантажу без дозволу, чим порушив п.22 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП. За наслідками розгляду адміністративної справи на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил
Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.
Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.
За приписами частин 2 та 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.
В свою чергу, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Зазначені норми права вказують на те , що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.132-1 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами , встановленими розділом IV КУпАП.
Таким чином , за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення , не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення , надання особі строку для підготовки до розгляду справи , розгляд будь-яких клопотань , у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови.
Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі

№ 753/4366/17 від 17.05.2018 року.

В ст. 7 КУпАП вказано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частина 1 ст.132-1 КУпАП передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення у разі порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Відповідно до п.22.5 ПДР- за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м.....
Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Єдині вимоги для проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами викладені в Правилах проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених ПостановоюКМУ від 18.01.2001 року №30.
Відповідно до п.4 Правил рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Відповідно до п.3 Порядку - контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспорних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Відповідно до п.25 Правил забороняється проїзд великогабаритних і великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пнкті 4 цих Правил або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитись у водія і пред`являтись на вимогу уповноважених осіб.
Згідно п.14 Постанови КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» - водії великогабаритних та великовагових транспортних засобів зобов`язані дотримуватись визначеного маршруту.
Із оглянутого в суді відеозапису чітко видно вантаж, габаритні параметри якого перевищують нормативні і тому він є небезпечним для перевезення, крім того, позивачем не заперечувалось, що вантаж є великогабаритним і небезпечним для його перевезення, тому необхідно мати дозвіл, основний документ, який дає право на рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничиними переїздами, який визначає умови та маршрут руху, який пролягає через місто Кременчук, крім того, водій ОСОБА_1 не зміг надати інспектору вищевказаний дозвіл та не надав докази того, що його маршрут пролягав через місто Кременчук.
Не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень , передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, якщо особа винувата у адмінправопорушенні.

З огляду на наведене , суд приходить до висновку, що такі доводи позивача не грунтуються на вимогах закону, тому, оскільки будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 27.06.2020 року у справі про адміністртивне правопорушення судом не встановлено, а докази на підтвердження вини позивача є належними, достатніми та допустимими, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена з дотриманням вимог ст.ст.251, 258, 268, 283 КУпАП, а викладене позивачем в позовній заяві об`єктивно не підтверджується та не узгоджується із правовою позицією, що суд сприймає це критично і розцінює, як намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності, тому , оскільки відсутні підстави для скасування постанови , у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ст.139 КАС України - судові витрати позивачу не повертаються.
На підставі ст. ст. ч.1ст.132-1, 251,254,258,283,287-289 КУпАП України, Закону України "Про національну поліцію", Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 5,7, 9,
77-78, 286 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2750015 від 27.06.2020 року, винесену поліцейським інспектором 1 батальону, 4 роти, БПП у м.Кременчук УПП в Полтавській області, лейтенантом поліції Шпак В.В. за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст..132-1 КУпАП та повернення сплаченого штрафу у розмірі 510,00 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду: Семенюк В.В