Справа № 160/5062/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року Справа № 160/5062/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.
Секретаря судового засідання Безрученко К.В.
Представника позивача Молочка А.О.,
Представника відповідача Зубець Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -
08 травня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару від 18.03.2020 № UA 110000/2020/000145/2.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/5062/20 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09 червня 2020 року. Останнє судове засідання відбулося 02 вересня 2020 року.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п.3 ст. 53 МКУ).
За таких обставин, оскаржене рішення є правомірним, а тому у суду відсутні підстави для його скасування.
22 червня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача викладено свої заперечення проти доводів відповідача та вказано, що позиція митного органу є хибною, оскільки позивачем було надано усі необхідні документи для проведення митного оформлення, які підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів від 18.03.2020 №UA110000/2020/000145/2.
Представник позивача в судовому засіданні 02 вересня 2020 року підтримав свої позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні 02 вересня 2020 року заперечив проти позовних вимог, підтримав позицію митного органу, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 25.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (Україна, покупець) та Taizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery Co., Ltd. (Китай, продавець) укладено контракт № QYN-1-2020, предметом якого є придбання товару покупцем у продавця в асортименті, кількості, та за цінами, вказаними в специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною означеного контракту.
З метою митного оформлення ввезеного товару, позивачем 16.03.2020 було подано відповідачу митну декларацію №UA110150/2020/004286, відповідно до якої до ввезення задекларовано товар:
1) Шланг полімерний (поліуретан), не армований та не комбінований з іншими матеріалами, гнучкий, обладнаний фітінгами частини до акумуляторного обприскувача торговельної марки «ZIRKA»: шланг до оприскувача мод. ОА-516 (L=1,5 m/p max=0,45 мПа) 20 шт.;
2) Вироби з полімерів технічного призначення частини до акумуляторного обприскувача торговельної марки «ZIRKA»: змінний фільтроелемент з пластику, сітчастого типу: фільтр до мод. ОА-516 100 шт.;
3) Готові текстильні вироби синтетичних волокон, ткані, оснащені гачками на кінцях та спеціальним замком частини до акумуляторного обприскувача торговельної марки «ZIRKA»: плечовий пас до акумуляторного обприскувача «ZIRKA» мод. ОА-516 10 шт.;
4) Насоси для рідин, з кривошипно-шатунним механізмом, без витратоміра частини до акумуляторного обприскувача торговельної марки «ZIRKA»: насос моноблочний у зборі з електродвигуном постійного струму, діафрагмовий (Р = 0,48 мПа/3,5 л/хв.): насос до обприскувача «ZIRKA» мод. ОА-516 50 шт.;
5) Насоси повітряні ручні, без витратоміра та вимірювальних приладів частини до ручного обприскувача торговельної марки «ZIRKA»: ручний насосу зборі, для нагнітання тиску до робочої ємності обприскувача «ZIRKA» мод. ОП-202 50 шт.;
6) Пристосування для розбризкування та розпилення рідин для садівництва, виробництва торговельної марки «ZIRKA»: переносний оприскувач ранцевого типу, з автономним живленням, що складається з поліетиленового бака з вбудованими фільтром та агрегатним відсіком з вбудованими електронасосом, регулятором тиску та джерелом живлення з приладами контролю заряду, до насосу якого під`єднується телескопічна штанга з розпилюючою насадкою та сполучним шлангом, в комплекті з приладдям для обслуговування: обприскувач ZIRKA мод. ОА-516 5140 шт./ оприскувач з ручним керуванням, у вигляді ємкості для матеріалу з вмонтованим поршневим насосом: обприскувач «ZIRKA» мод. ОП-202 3580 шт. Галузь застосування у садівництві, сільському господарстві для боротьби зі смітною рослинністю, дезінфекції;
7) Частини обладнання для розбрискування або розпилення рідин торговельної марки «ZIRKA»: частин до ранцевого обприскувача акумуляторного типу «ZIRKA» мод. ОА-516: ЗІП до мод. ОА-516 (набір змінних раструбів з щілинними насадками та прокладками) 50 шт.; штанга телескопічна до мод. ОА-516 10 шт.;
8) Клапани запірні з пластику частини до ранцевого оприскувача торговельної марки «ZIRKA» мод. ОА-516: кран-ручка телескопічної штанги, для керування потоком розчину, до мод. ОА-516 1000 шт.;
9) Електричні статичні перетворювачі частини до ранцевого обприскувача акумуляторного типу торговельної марки «ZIRKA»: пристрої для зарядження акумуляторів від загальної електромережі (випрямляч змінного струму з автоматичним регулюванням струму зарядження 12В), до обприскувача ZIRKA мод. ОА-516 200 шт.;
10) Акумулятори електричні, свинцево-кислотні, з абсорбованим електролітом AGM (12В/8А*год) частини до ранцевого обприскувача акумуляторного типу торговельної марки «ZIRKA»: акумулятор до мод. ОА-516 50 шт.;
11) Змінні резистори з ковзаним контактом, для регулювання напруги електричного шляхом зміни опору частини до ранцевого обприскувача акумуляторного типу торговельної марки «ZIRKA»: регулятор швидкості (реостат: 12-24В, потужність до 250 Вт) до оприскувача мод. ОА-516 20 шт.
Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:
- декларація митної вартості №UA110150/2020/004286;
- зовнішньоекономічний контракт від 25.11.2019 №QYN-1-2020;
- додаток (специфікація) від 19.12.2019 №1 до контракту від 25.11.2019 №-2020;
- рахунок-фактура (інвойс) від 23.12.2019 №QYD20191016;
- пакувальний лист від 23.12.2019;
- лінійний консамент від 02.01.2020 №589131535;
- домашній консамент від 02.01.2020 №MRFB20010677;
- довідка про транспортні витрати від 18.12.2019;
- акт виконаних робіт від 21.02.2020
- технічний опис товару.
За результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою аналізу згенеровано обов`язкові форми контролю за ЕМД від 16.03.2020 № UA110150/2020/004286: 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; 117-2 Здійснення контролю правильності визначення вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Митним органом згідно з повідомленням від 17.03.2020 відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України були додатково витребувані від ТОВ «ПК «ДТЗ», наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Судом з`ясовно, що означені документи були витребувані від позивача, у зв`язку з тим, що документи надані позивачем містили розбіжності та не містили всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості.
Так, позивачем до митного контролю та оформлення 16.03.2020 за ЕМД №UA110150/2020/004286 заявлено партію товару, імпортовану за зовнішньоекономічною угодою від 25.11.2019 №QYN-1-2020 з Taizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery Co., Ltd., за специфікацією від 19.12.2019 №1; рахунком-інвойс від 23.12.2019 №QYD20191016. Зазначений договір у графі 44 ЕМД зазначено як «код 4104 - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються» та як «код 4100 - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104)»
У специфікації від 19.12.2019 №1 у пункті 3 зазначено виробника товарів, які заявлено до митного контролю та оформлення за ЕМД №UA110150/2020/004286 - Taizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery Co., Ltd. Відповідно до електронного інвойсу, декларантом зазначено виробника лише товарів №4-8 (Taizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery Co., Ltd). З`ясування питання виробника товару впливає на врахування в ціні товару торгівельної надбавки за перепродаж.
Окрім того, відповідно до відомостей, наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB Ningbo, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження.
За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта.
Враховуючи умови поставки FOB, пункт 3.1.1 контракту від 25.11.2019 №QYN-1-2020, відповідно до якого «продавець зобов`язаний виконати митні формальності, необхідні для вивозу», продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення.
Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії (вартості, умов поставки, ваги) не надано.
Також, відповідно п.5.2 контракту від 25.11.2019 №QYN-1-2020 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях до контракту.
У наданій декларантом Специфікації від 19.12.2019 №1 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару.
Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ).
У разі здійснення оплати, надати банківські платіжні документи у відповідності до ч.2 ст.53 МКУ.
Згідно відомостей ЕМД поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнері №MRKU4127810, №TTLU5982592, №MSKU0501902 на морському судні MAERSK BINTAIN (гр. 21 ЕМД).
Декларантом надано домашній коносамент №MRFB20010577 від 02.01.2020 та мастерконосамент №589131535 від 02.01.2020.
Відповідно до відомостей мастерконосаменту №589131535 від 02.01.2020 відправником є компанія MRF International Forwarding, отримувачем ICS LTD. Лінійний коносамент (мастерконосамент) - це знеособлений коносамент, що видається судноплавною компанією і покриває перевезення на судах, що курсують по регулярним маршрутам відповідно до встановленого графіку.
Проте, у наданому мастерконосаменті №589131535 від 02.01.2020 зазначено конкретного відправника та одержувача, та найменування товару, вагу, контейнери (№MRKU4127810, №TTLU5982592, №MSKU0501902), що відповідають оцінюваній партії товару за ЕМД № UA110150/2020/004286.
Крім того, згідно коносаментів №МRFВ20010577 від 02.01.2020 та №589131535 від 02.01.2020 перевезення контейнерів №MRKU4127810, №TTLU5982592, №MSKU0501902 здійснено на судні MSC NEW YORK.
Декларантом надано трек-лист переміщення вантажу в контейнері №MRKU4127810, відповідно до якого оцінювана партія товару була перевантажена в порту Izmit Korfezi, Turkey з судна MSC NEW YORK на судно MAERSK BINTAIN.
Відомості щодо переміщення інших контейнерів не надавалися.
Вищевказані коносаменти не містять відміток про здійснення перевантаження вантажу.
З урахуванням вищезазначеного, декларантом не надано транспортних перевізних документів, що підтверджують переміщення вантажу на судні MAERSK BINTAIN.
Вищевказані коносаменти містять протирічні відомості щодо умов оплати фрахту, а саме: у коносаменті №MRFB20010577 від 02.01.2020 від «Global Container Lines Latvija» у графі «оплата за фрахт» зазначено Freight Collect «Фрахт на колекте» - фрахт подлежит оплате грузополучателем в порту назначения. Стоимость фрахта еще не оплачена и должна собираться по прибытию груза в порт назначения».
У коносаменті №589131535 від 02.01.2020 «freight prepaid» - фрахт сплачено.
Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату фрахту, декларантом не надано.
У наданій до митного оформлення Заявці №1/10 від 20.12.2019 вартість фрахту одного контейнеру по маршруту з урахуванням перевантаження на загальну суму 3120 дол. США.
Проте, у наданій до митного оформлення Заявці №1/10 від 20.12.2019 містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а саме: в п.11 вартість послуг (включаючи додаткові витрати), при цьому вартість фрахту по маршруту вказана з урахуванням перевантаження на загальну суму 3120 дол. США. Відомості щодо включення надбавок, БАФ, КАФ, дод. збір за безпеку до загальної вартості фрахту в заявці № 1/10 відсутні.
18.03.2020 за вих. №128 позивачем надіслано повідомлення щодо надання додаткових документів за ЕМД від 16.03.2020 №UA110150/2020/004286 відповідачу, в якому містяться пояснення щодо виявлених розбіжностей та обов`язку надати зазначені документи митному органу, а саме:
1) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за даними бухгалтерського обліку, на поточну дату оплата товару згідно специфікацій №1 до договору не здійснюваласz;
2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару відсутні у наявності;
3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів надані до митної декларації у повному обсязі;
4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування відсутні у наявності;
5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається відсутні у наявності;
6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) відсутні у наявності;
7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) не здійснювались;
8) виписку з бухгалтерської документації відсутні у наявності;
9) копію митної декларації країни відправлення неможливе надання документу з причини категоричної письмової незгоди постачальника/контрагента, як вимоги, що суперечить умовам п.3.5 контракту № QYN-1-2020 від 25.11.2019;
10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини надати неможливо у зв`язку з його відсутністю.
Також, позивачем повідомлено відповідача, що вантажоодержувачем (покупцем) не здійснювалися виплати комісійних або інших агентських винагород, пов`язаних з даними товарами: виплати роялті або інших ліцензійних платежів; окрема сплата витрат і зборів за перебування або перевантаження вантажу в транзитних портах; добровільне страхування вантажу на свою користь.
До зазначеного повідомлення ТОВ «ПК ДТЗ» надало наступні документи: прайс-лист виробника/постачальника від 20.11.2019 б/н; акт виконаних робіт від 21.02.2019 б/н; комерційну пропозицію виробника/постачальника (оферту) від 25.11.2019 б/н; ліцензія (копія) про державну реєстрацію «Taizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery» Co., Ltd.
Однак, митний орган 18.03.2020 надіслав декларанту рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2020/000145/2, відповідно до якого відкориговано товари №5, №6 та №8 за резервним методом - на підставі раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свої прав.
Надаючи оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (далі - МК України), встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).
Відповідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VІІ Оцінка товару для митних цілей ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що дійсна вартість може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими дійсної вартості, а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України, контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 МК України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Відповідно до частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Щодо зазначеного відповідачем сумніву щодо виробника товарів №1-3, то суд зазначає наступне.
Позивачем надано суду та було надано відповідачу до декларації контракт, укладений між позивачем/покупцем та іноземною компанією Taizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery Co., Ltd. (Китай), додаток (специфікація) до нього від 19.12.2019 №1, інвойсу № QYD20191016 від 23.12.2019 на суму 74 372,20 дол. США.
Зазначеними документами встановлено, що Taizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery Co., Ltd. (Китай) є виробником та продавцем товарів, які містяться в зазначених документах. Окрім того, позивачем надано до митного органу ліцензію на зайняття підприємницької діяльності продавця, а тому позивачем доведено в повній мірі про походження ввезених товарів.
Щодо посилання відповідача на офіційні правила тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2010 та відсутність документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) суд зазначає, що правила Інкотермс не є міжнародним договором. Відповідно до Коментарю Міжнародних правил Інкотермс 2010 правила носять інформативний характер.
Відповідно до контракту від 25.11.2019 №-1-2020 у рази використання правил Інкотермс FOB у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу.
Суд погоджується з доводами позивача, що надання документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів не передбачено жодним документом.
Ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки не є джерелом інформації про митну вартість товару, оскільки цей документ не передбачений переліком документів, визначених статтю 53 МК України, що підтверджують митну вартість товару.
Верховний Суд у справі № 810/4116/17 зазначив, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
Щодо не надання позивачем документів, що підтверджують митну вартість товарів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару, а саме: банківських платіжних документів, інших платіжних та/або бухгалтерських документів.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, позивач надав ряд документів, в тому числі, контракт від 25.11.2019 № QYN-1-2020, згідно якого оплата товару здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару.
Таким чином, надати будь-яке підтвердження оплати товару позивачем продавцю не є обов`язковим на дату подання декларації, оскільки така оплата відсутня.
Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що згідно коносаменту №MRFB20010577 від 02.01.2020 та №589131535 судном MSK NEW YORK було відправлено контейнери №MRKU4127810, №TTLU5982592, №MSKU0501902 маршрутом Port Ningbo, China port Pivdennyi city Dnipro, Ukraine.
Відповідно до Договору перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) від 15.10.2019 №1510/912/2019, укладеного між позивачем та Global Container Lines Latvija SIA, у випадку перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт (п.4.3 договору).
Зазначена сума фрахту сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення від 09.04.2020, яка міститься в матеріалах справи.
Таким чином, додаткові витрати в даному випадку не були понесені позивачем.
Стосовно правомірності винесення рішення про коригування вартості товарів №5, №6 та №8 із застосуванням резервного методу визначення вартості товарів при прийнятті якого Дніпровська митниця Держмитслужби керувалася ч. 2 ст. 58 МК України та ч. 6 ст. 54 МК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У той же час судом встановлено, що позивачем (декларантом) підтверджено документально заявлену митну вартість за основним методом (за ціною договору), оскільки всі надані документи до ЕМД № UA110150/2020/004286 підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товарів, зазначену позивачем у декларації.
Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 14.01.2020 у справі №813/1350/14.
Суд зазначає, що відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість заявленого до розмитнення товару.
Як видно з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.
У свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18.03.2020 № UA 110000/2020/000145/2 та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2102,00 грн, що документально підтверджується платіжним дорученням від 06 березня 2020 року №312.
Керуючись ст. ст. 77, 132, 194, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 18.03.2020 №UA110000/2020/000145/2.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» судові витрати з оплати судового збору 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Царікова