Справа № 320/5529/18
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5529/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів Сорочка Є.О., Чаку Є.В., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби України на Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Рітейл Центр» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р», -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати податків при взаємовідносинах із ТОВ «Ланра» (ПН 39035245) за січень 2017 року, із відповідним відображенням у податковій звітності з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства, про що складено відповідний Акт від 02 квітня 2018 року №796/28-10-42-01/38734018 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.15-29).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 1174604 грн. суми податку на прибуток за 1 квартал 2017 року; п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 1088558 грн. суми податку на додану вартість за січень 2017 року.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 26 квітня 2018 року №№, , якими Позивачу збільшено на 1360698,00 грн. суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 1088558,00 грн. за податковими зобов`язаннями та на 272140,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); збільшено на 1448410,00 грн. суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі на 1158728,00 грн. за податковими зобов`язаннями та на 289682,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Між Позивачем, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларна», як Постачальником, укладено Договір поставки від 11 січня 2017 року № ПМ/3-2017, згідно з п. 1.1. якого Постачальник бере на себе зобов`язання поставити (передати у власність) товар Покупцю в асортименті, кількості та за цінами, викладеними в Додатках (специфікаціях) до цього Договору, (далі за текстом - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку, в строки та на умовах, визначених даним Договором.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарської операції, надано завірені належним чином копії: Специфікацій, Податкових та Видаткових накладних.

Крім того, між Позивачем, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларна», як Виконавцем, укладено Договір про надання послуг від 14 грудня 2016 року № АЗБ/1, відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з проведення аналізу заборгованостей Замовника згідно Додатків до даного Договору (далі - Завдання), що є невід`ємною частиною даного Договору (надалі - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі Послуги в порядку та в строк, визначений даним Договором або у відповідних Завданнях до даного Договору.

Також, між Позивачем, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларна», як Виконавцем, укладено Договір про надання послуг від 16 грудня 2016 року №АГД/1, згідно з п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з проведення аналізу господарсько-фінансової діяльності Замовника згідно Додатків до даного Договору (далі - Завдання), що є невід`ємною частиною даного Договору (надалі - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі Послуги в порядку та в строк, визначений даним Договором або у відповідних Завданнях до даного Договору.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарської операції, надано завірені належним чином копії: Актів надання послуг, Актів звіряння взаємних розрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларна» та Позивачем, Платіжних доручень.

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; не відносяться до податкового кредиту, зокрема, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Відповідач, як на доказ «безтоварності» здійснених Позивачем господарських операцій, посилається на те, що за наявною податковою інформацією від 16.02.2017 №133/10-13- 14- 04/40788125, отриманою від Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області «З питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами - покупцями та контрагентами - постачальниками ТОВ «Ларна» з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року», яка свідчить про відсутність об`єкта оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання відповідно до наступних фактів: реалізація товарів та послуг з номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних; відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця); відсутність інформації про транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні); ТОВ «Ларна» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Крім того, Позивачем до перевірки не надано: акти списання товару та/або документальних підтверджень щодо подальшого використання у власній господарській діяльності придбаних у ТОВ «Ланра» товарів, з повним відображенням таких операцій в бухгалтерському обліку підприємства та відповідні рахунки в регістрах аналітичного обліку, на яких систематизовані та відображені первинні документи за здійсненими фінансово-господарськими операціями. Тобто, оприбутковані Позивачем Товари та послуги отримано ним від невстановлених осіб.

Згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А як зазначено у Постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 року у справі № 2а-4259/12/1070 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Сіті» до Тетіївської міжрайонної державної податкової інспекції в Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/робіт/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені Позивачем податкові повідомлення-рішення Відповідача є правомірними, у зв`язку з чим адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

А згідно з частиною другою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, тому Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року скасовується та ухвалюється нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовляється повністю.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби України задовольнити, Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 28.09.2020 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.