Справа № 711/676/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/676/20 Суддя (судді) першої інстанції: Синиця Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М, при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу поліцейського роти №4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Решетило Оксани Миколаївни на рішення Городищенського районного суду Черкаській області від 05 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Решетило Оксани Миколаївни про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 689392 від 26.01.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що про несправність освітлення заднього номерного знака йому було невідомо, оскільки перед початком руху перевіряв належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знака. Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про працююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху позивач не міг знати про можливу несправність.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаській області від 05 травня 2020 року позов задоволено частково. Змінено оскаржувану постанову. ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП, на підставі статті 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежено усним зауваженням. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України місцевий загальний суд як адміністративний суд має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативно-правовим актом про відповідальність за адміністративне правопорушення. При цьому, ч.6 ст. 121 КУпАП не передбачає відповідальність у вигляді усного зауваження, крім того усне зауваження не є видом адміністративного стягнення, передбачених КУпАП.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення судом попередньої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.01.2020 року інспектором патрульної поліції 4-ї БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержант поліції Решетило Оксаною Миколаївної відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 689392 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

За змістом постанови ОСОБА_1 26.01.2020 року о 20 годині 45 хвилин на а/д Полтава Олександрія М-22 на 84 км керував транспортним засобом державний номер якого не підсвічувався у темну пору доби, чим порушив п. п. 2.9 «в» ПДР України.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. п. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів враховує, що обставина неосвітлення заднього державного реєстраційного номера визнається сторонами по справі, відтак в розумінні ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню.

Крім того, судом попередньої інстанції встановлено факт порушення позивачем вимоги п.2.9 «в» Правил дорожнього руху та зазначено, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяла обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржується.

При цьому, суд першої інстанції, змінюючи оскаржувану постанову та обмежившись усним зауваженням, виходив з малозначності допущеного позивачем адміністративного правопорушення, з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь протиправних дій, зокрема те, що позивач керував автомобілем в технічно справному стані, враховуючи, що відсутність освітлення номерного знака, в момент вчинення правопорушення не залежало від його волі, та відсутність спричинення істотної шкоди правам та інтересам інших осіб таким правопорушенням.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, здійснюється органами Національної поліції України, а адміністративним судом в даному випадку перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах.

У свою чергу, адміністративному суду надано повноваження, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, змінювати захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення (пункт 4 частини 3 статті 286 КАС України ).

Згідно статті 24 КпАП України за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 2-1) штрафні бали; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавцем встановлено вичерпний перелік видів адміністративних стягнень, які підлягають застосуванню за правопорушення, передбачені КУпАП. При цьому, усне зауваження не є видом адміністративного стягнення, передбаченим Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, частиною 6 статті 121 КУпАП також не передбачено адміністративної відповідальності у вигляді усного зауваження.

З урахуванням наведеного, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу поліцейського роти №4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Решетило Оксани Миколаївни задовольнити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаській області від 05 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко