Справа № 620/2325/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року Чернігів Справа № 620/2325/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Державної податкової служби у Чернігівській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати Податкові повідомлення-рішення: (Форма «Ф») № 10321-17, прийняте 05 червня 2015 року Державною податковою інспекцією у Ріпкинському районі Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 9044,06 грн; (Форма «Ф») № 2465-12, прийняте 27 червня 2016 року Чернігівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 16265,82 грн; (Форма «Ф») № 1773-0000, прийняте 10 травня 2017 року Головним управлінням ДФС у Чернігівській області в сумі 15235,65 грн; (Форма «Ф») № -2522, прийняте 24 травня 2018 року Головним управлінням ДФС у Чернігівській області в сумі 13249,57 грн; (Форма «Ф») № -2522, прийняте 02 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Чернігівській області в сумі 13249,57 грн; (Форма «Ф») № -2522, прийняте 30 квітня 2020 року Головним управлінням ДПС у Чернігівській області в сумі 13249,57 грн.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що в силу норм Земельного та Цивільного кодексів України, Закону України «Про оренду землі» чітко встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені і припиняються правовідносини із землекористування. Тобто, з моменту дарування позивачем нерухомого майна - нежитлової будівлі, «силосна траншея», розташованого на орендованій земельній ділянці, ОСОБА_2 , обов`язок позивача зі сплати орендної плати за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, припинився у зв`язку з фактичним припиненням речового права на нерухоме майно. Таким чином, вважає, що нарахування відповідачем позивачу податкових зобов`язань за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки - є неправомірним, оскільки Договір оренди землі є припиненим відносно позивача відповідно до закону, та не потребує вчинення якихось додаткових дій з боку сторін договору, в тому числі і укладення угоди про дострокове припинення.

Представник відповідача у відзиві у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки, а відповідно до пунктів 34-38 договору оренди землі щодо припинення його дії, відчуження нерухомого майна, яке знаходиться на орендованій земельній ділянці не є підставою для припинення дії договору чи його розірвання, а відповідно і звільнення орендаря від сплати орендних платежів. Оскільки позивач (орендар) при відчуженні об`єкта нерухомості не мав права власності на спірну земельну ділянку, то до набувача таке право не переходить. Норми Податкового кодексу України мають пріоритетне застосування у відносинах нарахування та сплати податків і зборів, відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України. Крім цього, відповідно до частини першої статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що у розумінні положень п.п. 14.1.72, 14.1,73 п. 14.1 ст. 14, п.п. 269.1.1, 269.1.2 п. 269.1 ст. 269, п.п. 270.1.1, 270.1.2 п. 270.1 ст. 270, п. 287.7 ст. 287 Податкового кодексу України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права. Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відтак, до нового власника об`єкта нерухомості переходить і встановлений податковим законом обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ним майно.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

24.06.2009 між ОСОБА_1 (орендар) та Ріпкинською районною державною адміністрацією (орендодавець) укладено Договір оренди землі, згідно пунктів 1, 2, 3, 8 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарських угідь земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Сиберізької сільської ради. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,7 га у тому числі 3,7 га - під господарськими будівлями і дворами за рахунок несільськогосподарських угідь земель сільськогосподарського призначення (господарський двір) Сиберізької сільської ради. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: нежитлова будівля «силосна траншея», позначена «А», загальною площею 672,5 кв. м., стан будівлі незадовільний, а також інші об`єкти інфраструктури: відсутні. Договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою) (а.с. 6-7).

23.04.2015 між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарований) укладено Договір дарування нерухомого майна, згідно пунктів 1, 2, 3 якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваному належне йому нерухоме майно - об`єкт нерухомості «силосна траншея», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надалі - предмет, договору. Предмет договору розташований на земельній ділянці площею 3,7000 га, кадастровий номер :07:006:0003, яка надана в оренду на 49 (сорок дев`яті) років, тобто до 24 червня 2058 року, на підставі договору оренди землі укладеного 24 червня 2009 року між Ріпкинською районною державною адміністрацією та дарувальником. Відповідно до правовстановлюючого документу предмет договору має загальної площі 672,5 кв.м; силосна траншея, А, 672,5 кв.м. Вказаний Договір посвідчений приватним нотаріусом 23.04.2015 (а.с. 8).

Реєстрація права приватної власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомості «силосна траншея», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування нерухомого майна від 23.04.2015 № 2066 підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2015 № 36704314 (а.с. 9).

Відповідачем на ім`я позивача згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 286.5 статті 286 розділу ХІІІ Податкового кодексу України сформовані Податкові повідомлення-рішення, згідно яких визначено суму податкових зобов`язань за платежем: орендна плата з фізичних осіб:

від 05.06.2015 № 10321-17 - 9044,06 грн (а.с. 12);

від 27.06.2016 № 2465-12 за податковий період 2016 рік - 16265,82 грн (а.с. 13);

від 10.05.2017 № 1773-0000 за податковий період 2017 рік - 15235,65 грн (а.с. 14);

від 24.05.2018 № 32470-1303-2522 за податковий період 2018 рік - 13249,57 грн (а.с. 15);

від 02.07.2019 № -2522 за податковий період 2019 рік - 13249,57 грн (а.с. 16);

від 30.04.2020 № -2522 за податковий період 2020 рік - 13249,57 грн (а.с. 17).

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України).

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Статтею 285 ПК України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до положень статті 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 910/20774/17, від 27.02.2019 у справі № 913/661/17.

При цьому Верховний Суд зазначає, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

Судом встановлено, що 23.04.2015 між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарований) укладено Договір дарування нерухомого майна - об`єкта нерухомості «силосна траншея», загальною площею 672,5 кв. м., що знаходиться на земельній ділянці, яка на підставі Договору оренди землі від 24.06.2009 була надана позивачу Ріпкинською районною державною адміністрацією в строкове платне користування (а.с. 6-7). Договір дарування нерухомого майна посвідчено приватним нотаріусом 23.04.2015 (а.с. 8). Запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на зазначений об`єкт нерухомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено 23.04.2015 (а.с. 9).

Враховуючи зазначене вище, платником земельного податку за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3,7000 га, з моменту переходу права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на ній, є не позивач, а інша особа, яка набула на нього право власності.

Отже, оскаржувані Податкові повідомлення-рішення (а.с. 12-17) є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 26.06.2020 № 0.0..1 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн (а.с. 25).

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Податкові повідомлення-рішення:

від 05 червня 2015 року (Форма «Ф») № 10321-17, прийняте Державною податковою інспекцією у Ріпкинському районі Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 9044,06 грн;

від 27 червня 2016 року (Форма «Ф») № 2465-12, прийняте Чернігівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 16265,82 грн;

від 10 травня 2017 року (Форма «Ф») № 1773-0000, прийняте Головним управлінням ДФС у Чернігівській області в сумі 15235,65 грн;

від 24 травня 2018 року (Форма «Ф») № -2522, прийняте Головним управлінням ДФС у Чернігівській області в сумі 13249,57 грн;

від 02 липня 2019 року (Форма «Ф») № -2522, прийняте Головним управлінням ДФС у Чернігівській області в сумі 13249,57 грн;

від 30 квітня 2020 року (Форма «Ф») № -2522, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області в сумі 13249,57 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000 .

Дата складення повного рішення суду - 28.09.2020.

Суддя Ю. О. Скалозуб