Справа № 201/3421/20
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 201/3421/20
провадження 2а/201/108/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Філоненко Артема Олеговича, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання дій і постанови протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 квітня 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Філоненко А.О. про визнання дій і постанови протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач в своєму позові посилається на те, що 16 січня 2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Філоненко А.О. було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 152-1 КУпАП: порушення правил паркування транспортних засобів, а саме не оплата вартості послуг користування майданчиком для платного паркування транспортним засобом Сузукі Гранд Вітара номерний знак НОМЕР_1 за адресою вул. Воскресенська, в районі буд. № 12-17. Інспектором було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. Про виявлене правопорушення інспектором складено постанову, накладено штраф 300 грн. на позивача і вказана постанова направлена порушнику поштою. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки хоча його автомобіль їхав і зупинявся в тому місці, де вказано в постанові, але рухався позивач правильно, без порушення правил паркування і стоянки та інш., постанова складалася інспектором без врахування його зауважень та конкретної дорожньої обстановки, доказів правопорушення не надано, постанова складалася без його участі, тобто факт порушення оснований на припущенні, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався, про постанову інспектор йому нічого не сказав. Вважає дії, вчинені вказаним інспектором протиправними і незаконними, оскаржувана постанова є протиправною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, тому просив визнати вказану постанову незаконною і скасувати цю постанову, закрити провадження в адміністративній справі, задовольнивши позов в повному обсязі.

Відповідач і представник Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили; вказаним і матеріалами справи, наданим відзивом на позов з додатками позовні вимоги не визнали, вказавши на те, що у вказаний позивачем день і час інспектором дійсно було зафіксоване адміністративне правопорушення з боку водія ОСОБА_1 , в передбаченому законом порядку інспектором було складено постанову, постанова направлена порушнику. Оспорювана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 152-1 КУпАПП та накладенню штрафу обґрунтована. Вважає вказану постанову законною, складена постанова вірно, всі істотні умови при її складанні дотримано і правильно відображено. Все інспектором зроблено згідно вимог закону. Ніяких інших зобов`язань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували і будь-якої шкоди не завдавали. Позов вважає не доведеним і безпідставним та не можливим його задоволення. Просили справу розглянути без їх участі і в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаного відповідача і представника третьої особи згідно ст. 205 КАС України.

З`ясувавши думку сторін, третьої особи, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

У судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Філоненко А.О. було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 152-1 КУпАП: порушення правил паркування транспортних засобів, а саме не оплата вартості послуг користування майданчиком для платного паркування транспортним засобом Сузукі Гранд Вітара номерний знак НОМЕР_1 за адресою вул. Воскресенська, в районі буд. № 12-17, чим порушено абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортного засобу. Інспектором було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. Про виявлене правопорушення інспектором складено постанову ІД № 00085804, накладено штраф 300 грн. на позивача і вказана постанова направлена порушнику поштою.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає, що позивачем по даній справі не пропущено строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, позивач відразу після отримання вказаної оскаржуваної постанови в десятиденний термін (з урахуванням отримання інформації про постанову і пошту) звернувся з позовом до суду, не позбавлений права на оскарження постанови інспектора з паркування.

Частиною 1 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) передбачено наступне: порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі не оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою статті 152-1 КУпАП вказано, що під не оплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти не оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин (на той час) користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Також, вищевказаною приміткою визначено, що суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою і другою 152-1 КУпАП, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобові у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режим: фотозйомки (відеозапису).

В статті 142 КУпАП вказано, що адміністративну відповідальність за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Приміткою статті 142 КУпАП вказано, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у не оплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

В ч. 4 ст. 279-1 КУпАП вказано, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі. Згідно ч. 5 ст. 279-1 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП визначає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Абзац 11 п. 4 Правил паркування транспортний засобів, затверджених постановою № 1342 Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року визначає, що паркування це - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування. П. 5 Правил паркування транспортних засобів КМУ передбачає, що паркування може бути платним або безоплатним відповідно до рішення органу місцевого самоврядування або оператора. Абзац 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів КМУ встановлює, що користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Рішенням № 587 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30 листопада 2016 року «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі» до переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі віднесено майданчик по вул. Воскресенській, в районі буд. № 12-17, Д1064.

Рішенням № 1039 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 23 жовтня 2018 року «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 11 квітня 2011 року № 512 «Про затвердження тарифів вартості послуг паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» внесено зміни до тарифів вартості послуг паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі. Додатком до вказаного рішення (пункт 87) встановлено, що вартість 1 години паркування на майданчику для паркування по вул. Воскресенській, в районі буд. № 12-17, Д1064.

Рішенням № 1272 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18 грудня 2018 року «Про впровадження у межах м. Дніпра автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування» впроваджено у межах міста Дніпра автоматизовану систему контролю оплати вартості послуг з паркування. З вказаним рішенням можливо ознайомитись за посиланням: https://dniprorada.gov.ua/uk/ Widgets/GetWidgetContent7urWWebSolution2/wsGetTextPublicDocu ment?pID=208874 &name=1272.

16 січня 2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Філоненко А.О. було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 152-1 КУпАП: порушення правил паркування транспортних засобів, а саме не оплата вартості послуг користування майданчиком для платного паркування транспортним засобом Сузукі Гранд Вітара номерний знак НОМЕР_1 за адресою вул. Воскресенська, в районі буд. № 12-17.

Ст. 142 КУпАП передбачено можливість фіксації порушень правил паркування в режимі фотозйомки шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, а тому такі зображення є належним доказом його вчинення.

Підпунктом 2 Пункту 6.4. Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра, затверджених Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21 грудня 2016 № 38/17 (зі змінами) відповідно встановлено, що користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг за паркування.

Але судом з`ясовано, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року визнано протиправним і нечинним рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 11 квітня 2011 року № 512 «Про затвердження тарифів вартості послуг паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі»; вказане рішення апеляційного адміністративного суду встановило незаконність не лише рішення № 512, а і наступні рішення цього органу, прийняті на підставі і на виконання рішення № 512 і всі дії посадових осіб в межах вказаних рішень також не відповідають вимогам закону, а тому дії головного спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Філоненко А.О. стосовно виявлення адміністративного правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 152-1 КУпАП з боку позивача на транспортному засобі Сузукі Гранд Вітара номерний знак НОМЕР_1 за адресою вул. Воскресенська, в районі буд. № 12-17 також є непарвомірними, а отже позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

С встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Суд зазначає, що КАС України передбачено принцип неможливості притягнення до адміністративної відповідальності інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, уповноважений орган має повно та об`єктивно дослідити всі обставини у справі, оцінити доводи обох сторін та прийняти рішення, постановлене на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Не може суд прийняти до уваги не погодження сторони відповідача і третьої особи з позовом, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 142, 152-1, 247, 255, 256, 258, 279-1, 279-3, 288, 289 КУпАП, ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ІД № 00085804 від 16 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в Третій апеляційний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 286 КАС України з урахуванням положень п. 3 Розділу VI ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ КАС України.

Суддя -