Справа № 300/2140/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2140/19 пров. № А/857/5267/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Гром І. І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року в справі № 300/2140/19 (головуючий суддя Микитюк Р. В., м. Івано-Франківськ, повне судове рішення складено 23 березня 2020 року) за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2019 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення 25207 грн в дохід бюджету.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що у відповідача існує податковий борг перед місцевим бюджетом зі сплати транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000 грн та пеня по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 207 грн, який нею не сплачено.

12 грудня 2019 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 229570-13 від 04.07.2016 про визначення грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.

В обґрунтування вимог зустрічного позову вказано, що податковий борг в сумі 25000 грн визначений контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні №229570-13 від 04.07.2016 як транспортний податок з фізичних осіб, однак дане податкове повідомлення-рішення не надходило на податкову адресу відповідача у справі, а саме: АДРЕСА_1 . 05.01.2016 відбувся перехід права власності на транспортний засіб HONDA PILOT, 2011 року випуску, який є об`єктом оподаткування згідно вищевказаного податкового повідомлення-рішення, а тому платником транспортного податку за 2016 рік повинен бути новий власник.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 207 грн.

Відмовлено в задоволенні решти вимог.

Задоволено повністю зустрічний позов фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь фізичної особи ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем (за первісним позовом) - Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відповідачу (за первісним позовом) нараховано транспортний податок за мінімальною ставкою, оскільки автомобіль HONDA PILOT включено до переліку легкових автомобілів, які оподатковуються транспортним податком. Відповідачем (за первісним позовом) не надано жодних доказів переходу права власності на вказаний автомобіль до іншого власника. Крім того, платник податку не звертався у встановленому порядку до податкового органу для проведення звірки даних з метою підтвердження факту зміни власника оподаткованого автомобіля.

24.09.2020 апеляційним судом зареєстровано клопотання Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про перенесення розгляду справи на інший час, оскільки їхній представник Конопада С. не має можливості прибути в судове засідання 24.09.2020 на 11:30 год так як братиме участь в судовому засіданні в Івано-Франківському окружному адміністративному суді по іншій справі в той же день.

Дослідивши матеріали справи, заявлене клопотання, суд приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області є територіальним органом ДПС України, який має право здійснювати добір кадрів, необхідних для виконання покладених на нього функцій.

Таким чином, неможливість прибуття Конопада С. в судове засідання не може бути підставою для його відкладення, адже контролюючий орган має штат працівників, яким може бути доручено представництво територіального управління ДПС в судовому засіданні.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що для даної категорії публічно-правових спорів встановлення обставин, що мають значення для справи, відбувається на підставі наданих учасниками справи письмових доказів.

При цьому, відповідно до приписів частин 2 і 3 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а при необхідності надання усних пояснень для роз`яснення встановлених обставин суд вправі додатково викликати цих осіб.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення заявленого клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків.

За відповідачем (за первісним позовом) обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 207 грн. Вказане підтверджується інтегрованою карткою платника податків та довідкою про борг за платежами від 24.09.2019.

Крім того, за відповідачем (за первісним позовом) обліковується податковий борг з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016.

Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, скаржником в апеляційній скарзі наведено лише доводи щодо скасування оскарженого рішення суду першої інстанції в частині транспортного податку, а відповідачем по справі (за первісним позовом) не подано апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення суду першої інстанції лише в частині визнання протиправним та скасовування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016 та відмови в задоволенні позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення зі ОСОБА_1 25000 грн транспортного податку.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 267.1-267.5 ст.267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Такі ж правила щодо оподаткування на території м. Львова були встановлені Положенням про транспортний податок, яке затверджене ухвалою Львівської міської ради від 19.01.2015 № 4263.

Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України був викладений у новій редакції, за якою об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 становила 1378,00 грн.

Отже, об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році є легкові автомобілі не пізніше 2011 року випуску, середньоринкова вартість яких станом на 01.01.2016 становить не менше 1033500 грн (1378,00 х 750).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Відповідно до пункту 2 Методики (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013 року, № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку № 403).

Відповідно до пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13 Методики в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

На виконання пункту 13 Методики Міністерство економічного розвитку і торгівлі надало Державній фіскальній службі України інформацію щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016.

Як встановлено судом, автомобіль марки HONDA PILOT, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 у 2016 році не був власністю ОСОБА_1 , адже 05.01.2016 був перереєстрований на нового власника. Вказане підтверджується довідкою про надання інформації від 12.03.2020 № 31/9/1/Ш-95-з-оп виданою територіальним сервісним центром №2641 регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що оподаткований автомобіль станом на 01.01.2016 вартував більше 1033500 грн (1378,00 х 750).

Виходячи з наведеного, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016 та відмови в задоволенні позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення зі ОСОБА_1 25000 грн транспортного податку, а отже відсутні підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року в справі № 300/2140/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 28.09.2020