Справа № 440/5026/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 р.Справа № 440/5026/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання - Олійник А.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Кокуба О.О., м. Полтава) від 21.05.2020 року (повний текст рішення складено 01.06.2020 р.) по справі № 440/5026/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" (надалі - позивач, ТОВ "ПК Оріон Груп") звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.11.2019 №, на підставі якого до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції зі сплати акцизного податку на пальне у розмірі 1000000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність висновків фактичної перевірки щодо порушення ТОВ "ПК Оріон Груп" вимог підпункту 230.1.1 "б" пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України в частині невиконання платником податку обов`язку щодо реєстрації в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового акцизного складу, оскільки підприємство у спірний період не здійснювало операцій з купівлі-продажу підакцизних товарів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 25 листопада 2019 року №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" судові витрати у розмірі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ТОВ "ПК Оріон Груп" у встановленому законом порядку зареєстровано як юридичну особу, /а.с. 8/.

Позивач є платником податків на загальних підставах, з 20.11.2014 перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві /а.с. 8 - зворот/.

Основним видом економічної діяльності ТОВ "ПК Оріон Груп" є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД-2010 46.71).

Фахівцями Головного управління ДПС у Полтавській області, на підставі наказу від 17.10.2019 №511 та відповідно до направлень від 17.10.2019 №№ 3165, 3164, проведено фактичну перевірку ТОВ "ПК Оріон Груп" /а.с. 46-48/.

Результати перевірки оформлені актом від 25.10.2019 №29/16-31-32-01/39499065 /а.с. 52-56/, у якому вказано на порушення платником податків вимог підпункту 230.1.1 "б" пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України в частині невиконання платником податку обов`язку щодо реєстрації в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового акцизного складу, відповідальність за яке передбачена пунктом 1281.2 ст. 1281 ПК України.

На підставі Акта перевірки відповідач 25.11.2019 сформував податкове повідомлення-рішення № про застосування до платника податку штрафних (фінансових) санкцій зі сплати акцизного податку на пальне у розмірі 1000000,00 грн /а.с. 59/.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що у спірних відносинах відсутні підстави для застосування до ТОВ "ПК Оріон Груп" штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 128-1.2 ст. 128-1 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.6 "б" пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Згідно з п.п. 230.1.1 "б" пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Підпунктом 128-1.2 пункту 128-1 статті 128 Податкового кодексу України визначено, що відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

У свою чергу, за змістом підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України платниками акцизного податку є: особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), постійне представництво, які реалізують пальне або спирт етиловий.

Перелік підакцизних товарів та ставки, за якими обчислюється акцизний податок визначено пунктом 215.3 статті 215 Податкового кодексу України. Зокрема, до підакцизних товарів віднесено "середні дистиляти": 2710 19 11 10, 2710 19 11 20, 2710 19 11 90 (для специфічних процесів переробки).

Класифікація товарів з метою віднесення їх до підакцизних здійснюється на підставі Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, яка є товарною номенклатурою Митного тарифу України та затверджена Законом України від 19.09.2013 №584-VII "Про Митний тариф України".

Статтею 67 Митного кодексу України передбачено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів).

Згідно з пунктом 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій.

Відповідно до пункту 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Пунктом 2 (b) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД встановлено, що класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

За правилом 3 (а) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (рrіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Відповідно до правила З (b) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (рrіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Таким чином, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 22.04.2019 у справі №826/8970/16 та від 31.05.2019 у справі №П/811/771/16.

В даній справі відповідач на підставі листа Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 25.02.2019 №483/99-99-19-03-03-18 класифікував товар Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція у товарній позиції 2710 як середній дистилянт для специфічних процесів переробки.

Колегія судів зазначає, що як вірно було визначено судом першої інстанції, що лист Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання є внутрішніх документом податкової інспекції, не є нормативно-правовим актом, не містить правових норм та не є обов`язковим до виконання платниками податку.

До того ж, відповідач, класифікуючи зазначену суміш нафтопродуктів за кодом 2710 19 11 20, не здійснював відбирання зразків, не вживав заходів для проведення експертизи нафтопродуктів, тобто, здійснив класифікацію лише за назвою товару.

Як вбачається з матеріалів справи, при класифікації товару відповідач керувався виключно відомостями про масову частку сірки. Однак, згідно пояснень до групи 27 Митного тарифу України віднесення товарів категорії 2710 19 11 - 2710 19 29 здійснюється не на підставі визначення масової частки сірки, а на підставі визначення температури перегонки.

Зокрема, згідно додаткової примітки до товарної позиції 2710 (с) термін середні дистиляти (товарні категорії 2710 19 11 - 2710 19 29) означає нафтові фракції та інші нафтопродукти, менш як 90 об.% яких (включаючи втрати) переганяється при температурі 210 °С і 65 об.% або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі 250 °С (за методом ISO 3405, еквівалентним методу ASTM D 86).

Проте, як було встановлено, у наданих відповідачу під час перевірки паспортах якості від 15.07.2019 №1175, від 15.07.2019 №1179, від 31.07.2019 №1319, від 15.08.2019 №1461 зазначено, що температура перегонки 85% суміші, придбаної позивачем у ТОВ Алекспром, складає 115 116 °С /а.с. 12-15/.

На підставі викладеного можливо зробити висновок, що нафтопродукти, вироблені ТОВ "Алекспром", за основним показником температура перегонки не відноситься до середніх дистилятів, а тому не можуть бути класифіковані у товарних підкатегоріях 2710.

Разом з цим, копією сертифіката відповідності серії АА №000281, виданого Органом оцінки відповідності "Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості "МАСМА-СЕПРО", підтверджено, що товар "Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція" ТУ У 23.2-4:2009, виробником якого є ТОВ "Алекспром", класифікується за кодом УКТ ЗЕД у товарній групі 2709 00 90 00 /а.с. 17/.

За змістом листа ТОВ "Алекспром" від 22.04.2019 вих.№4/220419, наданого ТОВ "Віксол" (продавець зазначених вище товарів позивачу), продукція відповідає коду УКТ ЗЕД 2709 00 90 00, що вказується у податкових накладних, та не відноситься до підакцизної групи товарів /а.с. 23/.

До того ж, відповідно до висновку експерта Сумської торгово-промислової палати від 5.09.2012 №С5-38 продукція "Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція" являє собою суміш вуглеводнів, що отримують при переробці природного чи супутнього нафтового сирого газу, газових конденсатів чи нафтогазоконденсатних сумішей (зі вмістом нафти не більше 30 мас. %), використовується для подальшого фракціонування і для інших нафтохімічних виробництв та відповідає коду УКТ ЗЕД 2709 00 90 00: "Нафта або нафтопродукти сирi, одержанi з бiтумiнозних порiд (мiнералiв): інші" /а.с. 16/.

Колегія судів зазначає, що продукція товарної підкатегорії 2709 не відноситься до підакцизних товарів, з урахуванням чого можливо стверджувати про відсутність у позивача обов`язку з реєстрації акцизного складу, адже у спірних відносинах ТОВ "ПК Оріон Груп" не здійснювало торгівлю підакцизними товарами, в зв`язку з чим у спірних відносинах відсутні підстави для застосування до ТОВ "ПК Оріон Груп" штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 128-1.2 ст. 128-1 Податкового кодексу України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 25.11.2019 № є протиправним.

Стосовно доводів апелянта про те, що експертні дослідження з метою встановлення кодів УКТ ЗЕД товарів здійснює Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень ДФС, колегія судів зазначає, що у ході проведення перевірки ТОВ "ПК Оріон Груп" контролюючий орган не здійснював відбирання зразків продукції та не проводив експертних досліджень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого рішення, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року по справі № 440/5026/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 29.09.2020 року