Справа № 520/5653/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року № 520/5653/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Матвійчука В.В.,

представника відповідача Саблукова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «ВІРНІСТЬ» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2020 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «ВІРНІСТЬ» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просило суд визнати неправомірними та скасувати такі податкові повідомлення - рішення, складені Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43143704) відносно Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вірність» (ідентифікаційний код юридичної особи 30739511): податкове повідомлення-рішення від 23.01.2020 №6 - скасувати частково, а саме - в частині 25972,66 грн., з яких: 20778,13 грн. - за грошовим зобов`язанням за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість; 5194,53 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення - рішення від 23.01.2020 №6 скасувати в повному обсязі; податкове повідомлення - рішення від 04.02.2020 №6 скасувати в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що податкове повідомлення-рішення від 23.01.2020 №6 в частині 25972,66 грн., податкове повідомлення - рішення від 23.01.2020 №6, податкове повідомлення - рішення від 04.02.2020 №6, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибув, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибув, проти позовної заяви заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головного управління Державної податкової служби у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку СВК «ВІРНІСТЬ», за результатами якої складено акт перевірки №1421/20-40-05-16-07/30739511 від 27.12.2019 року.

Згідно висновків акту перевірки встановлені порушення:

- п. 187.1 ст. 187, п. 185.1 ст. 185, п. 183.2, п. 183.10 ст. 183, п. 181.1 ст.181, п.200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, що призвело до заниження сплати податку на додану вартість на загальну суму 72 240 грн., у т.ч. за: січень 2019 року - 28 578 грн., лютий 2019 року - 23 278 грн., березень 2019 року - 18960 грн., квітень 2019 року 1424 грн.;

- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого встановлено, що не виписано та відповідно не зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 72240 грн., у т.ч. січень 2019 року - 28 578 грн., лютий 2019 року - 23 278 грн., березень 2019 року - 18 960 грн., квітень 2019 року - 1 424 грн.

На підставі висновків викладених в акті перевірки, контролюючим органом складено податкові повідомлення-рішення від 23.01.2020 року № 6 та № 6.

Позивачем оскаржено вищевказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 02.04.2020 року № 11914/6/99-00-08-05-02-06 у задоволенні скарги відмовлено.

При цьому, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 04.02.2020 року №6.

Позивач звернувся зі скаргою до ДПС України на податкове повідомлення-рішення від 04.02.2020 року №6.

Рішенням ДПС України від 07.04.2020 року №12498/6/99-00-06-05-05-06 у задоволенні скарги відмовлено.

Вважаючи, оскаржувані рішення протиправними позивач, звернувся до суду з даним позовом.

Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.01.2020 року №6 в частині 25972,66 грн., з яких: 20778,13 грн. - за грошовим зобов`язанням за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість; 5194,53 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), суд зазначає наступне.

Відповідно до п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно з п. 183.2 ст. 183 ПК України у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Перевіркою встановлено, що за звітний період 2018 рік по СВК «Вірність» встановлено перевищення загальної суми здійснення операцій з постачання товарів/послуг 1000000 грн.

Перевищення граничного обсягу оподаткованих операцій із постачання товарів, робіт (послуг) СВК «Вірність» мало місце у грудні 2018 року, але подання заяви на обов`язкову реєстрацію платником податку на додану вартість відбулося 26.03.2019 року.

При цьому, позивачем не заперечується факт несвоєчасного подання заяви про реєстрацію платником ПДВ.

Відповідно до п. 183.10, ст. 183 ПК України будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Тобто, п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України встановлено обов`язок особи зареєструватися платником податку на додану вартість в разі якщо нарахована за постачання товарів/послуг сума протягом 12 місяців перевищить 1000000 гривень.

Пунктом 183.2 ст. 183 ПК України встановлено граничний строк подання реєстраційної заяви з підстав визначених п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України.

При цьому, п. 183.10 ст. 183 ПК України встановлено відповідальність особи за порушення п. 181.1 ст. 181 та п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України.

Так, п. 183.10, ст. 183 не містить виключень з періоду застосування такої відповідальності перших 10 днів місяця, що настав за місяцем, в якому було досягнуто перевищення, так як і Податковий кодекс України не міститься виключень щодо періоду застосування/незастосування відповідальності за не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість для осіб зареєстрованих платником податку на додану вартість.

Відповідно до п. 29.1 ст. 29 ПК України обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Так, перевіркою встановлено, що СВК «Вірність» за період з 01.01.2019 по 07.04.2019 року отримано дохід від реалізації сільгосппродукції власного виробництва (озима пшениця, соняшник, горох) у загальній сумі 361201 грн., у т.ч.: січень 2019 року на суму ПДВ 142 891 грн., лютий 2019 року на суму ПДВ 116 388 грн., березень 2019 року на суму ПДВ 94 802 грн., квітень 2019 року (по 07.04.19) на суму ПДВ -7120 грн.

Як зазначено відповідачем, у наданих до перевірки накладних на відпуск товару (видаткових накладних) зафіксована договірна вартість товару, при цьому, сума податку на додану вартість не розраховувалась та не включалася до загальної суми постачання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючий орган під час винесення податкового повідомлення-рішення від 23.01.2020 року №6 діяв, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому таке рішення скасуванню не підлягає.

Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірним та скасування податкових повідомлень - рішень від 23.01.2020 року №6 та від 04.02.2020 №6, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 183.10 ст. 183 ПК України будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

З огляду на те, що позивачем не виконано обов`язок передбачений приписами п. 181.1 ст. 181 та п.183.2 ст. 183 ПК України він несе відповідальність на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, як передбачено п. 183.10, ст. 183 ПК України.

При цьому, якщо б позивач виконав приписи п. 181.1 ст. 181 та п.183.2 ст. 183 Податкового кодексу України зареєструвати податкові накладні було б можливо.

За таких обставин, посилання позивача про відсутність можливості зареєструвати податкову накладну є необгрунтованими.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120 ПК України зазначено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Так, у ході перевірки встановлено, що СВК «Вірність» не виписано та відповідно не зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 72240,00 грн.

Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України ГУ ДПС у Харківській області винесено ППР від 23.01.2020 року № 6, про застосування штрафу у розмірі 36120,00 грн. (50%) за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН протягом граничного строку передбаченого ст. 201 ПК України.

Згідно з п. 120-1.2 ст. 120 ПК України відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

При цьому, позивачем не надано до суду доказів того, що після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання податкового повідомлення-рішення від 23.01.2020 року № 6 ним зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на суму ПДВ 72240,00 гривень.

Так, відповідно до п. 120-1.2 ст. 120 ПК України ГУ ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.02.2020 року № 6, щодо застосування штрафу у розмірі 36120,00 грн. (50%) за відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 23.01.2020 року № 6.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючий орган під час винесення податкових повідомлень-рішень від 23.01.2020 року №6 та від 04.02.2020 №6 діяв, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому такі рішення скасуванню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Сільськогосподарського виробничого кооперативу «ВІРНІСТЬ» (62020, Харківська обл., Краснокутський район, село Мурафа, вулиця Молодіжна, будинок 1) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 46) про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 28.09.2020 року.