Справа № 480/4841/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 р. Справа № 480/4841/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2020, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, по справі № 480/4841/19

за позовом Головного управління ДПС у Сумській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ

26.11.2019 Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту - позивач, ГУ ДПС у Сумській області) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якому просило суд стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 38699,07 грн на р/р 5018010, отримувач Лебединське УК/м. Лебедин/18010900, код отримувача 37345566, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка отримувача 899998.

В обґрунтування позовних вимог з посиланням на п. 175 ч.1 ст.14, п.20.1.34 ст.20, п.59.5 ст.59, п.95.1, п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України зазначив, що відповідач на момент звернення до суду має непогашений узгоджений податковий борг у розмірі 38699,07 грн. Вказана заборгованість виникла в результаті несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки. З метою погашення боргу, контролюючим органом направлено податкову вимогу відповідачу, проте сума боргу залишилась несплаченою, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 по справі № 480/4841/19 відмовлено в задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Сумській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позивач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 по справі № 480/4841/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом невірно встановлено, що ГУ ДПС у Сумській області не надано доказів направлення/вручення податкового повідомлення-рішення №1 від 19.05.2017 та направлення/вручення податкової вимоги №294-18 від 21.03.2017, а також не доведено те, що зазначені податкові повідомлення - рішення є неузгодженими. Стверджує, що контролюючим органом належним чином надіслано відповідачу податкове повідомлення-рішення, що підтверджується копією чека про відправлення рекомендованого листа 19.05.2017. З огляду на те, що податкове повідомлення-рішення ані в адміністративному, ані в судовому порядку не оскаржено, грошове зобов`язання є узгодженим та на підставі п.20.1.34 ст.20 ПК України підлягає стягненню в судовому порядку, як таке, що не сплачено в добровільному порядку.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Сумській області було нараховано ФОП ОСОБА_1 орендну плату з фізичних осіб у розмірі 31870,54 грн, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням №1 від 19.05.2017 (а.с.19). Також відповідачу нараховано пеню по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 3098,13 грн.

На виконання вимог ст. 59 ПК України ГУ ДФС у Сумській області на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми «Ф» від 21.03.2017 № 294-18 про сплату податкового боргу (а.с.20).

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість ФОП ОСОБА_1 , становить 38699,07 грн, у тому числі: основний платіж - у розмірі 35600,94 грн та нарахована пеня - у розмірі 3098,13 грн.

На підтвердження існування податкового боргу відповідача позивачем надано розрахунок суми податкового боргу та витяг з інтегрованої картки платника податку по орендній платі з фізичних осіб (а.с. 7-14).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що грошове зобов`язання визначене податковим повідомленням-рішенням №1 від 19.05.2017 на момент розгляду даної справи не мало статусу узгодженого, а тому не підлягало стягненню в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (надалі ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

За визначенням пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого зобовязання.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.п. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 57.2 ст. 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Як встановлено пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що підставою для звернення до суду з даним позовом відповідач визначив наявність у ФОП ОСОБА_1 непогашеного узгодженого податкового боргу з орендної плати з фізичний осіб у розмірі 38699,07 грн, визначеного контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням №1 від 19.05.2017.

На підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем разом із позовною заявою надано корінець податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 31870,54 грн (а.с.19).

За змістом приписів п.58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Пунктом 58.2 ст.58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно з п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. (п. 42.2 ст. 42 ПК України)

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата. (п. 42.3 ст. 42 ПК України)

Відповідно до положень п.п. 5, 6 розділу ІІІ «Порядок надіслання (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків» Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 р. за № 124/28254 (надалі Порядок № 1204), в редакції, чинній на момент надсилання вказаного податкового повідомлення-рішення, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом при його надісланні, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. У разі встановлення такої помилки працівник структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечує виправлення допущених при надісланні податкового повідомлення-рішення помилок та надсилає його повторно не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення пошти (поштової служби).

Отже, при вирішенні питання узгодженості податкового повідомлення-рішення є необхідним дослідження питання належного направлення податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 на адресу відповідача платника податків.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що з корінця податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 вбачається, що воно містить виправлення в частині адреси, на яку надсилалося вказане повідомлення-рішення, а саме адреса: АДРЕСА_1 , виправлена в частині вулиці та номеру будинку на «Партизанська, 46». При цьому, таке виправлення не містить жодних застережень щодо особи, яка внесла відповідні виправлення та дати внесення таких виправлень.

Разом з цим, податкове законодавство не надає права співробітникам податкових органів вносити виправлення у податкові повідомлення-рішення таким чином.

На підтвердження фактичного направлення податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 на адресу відповідача позивачем надано квитанцію, видану Сумською дирекцією ПАТ «Укрпошта» ПН 55 від 19.05.2017, в якій зазначено про направлення листа рекомендованого на адресу Шульги 42200 Лебедин. (а.с.19)

Отже, вказана квитанція не містить усіх необхідних даних, які можуть свідчити, що позивач направив податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 на адресу саме ОСОБА_1 , внаслідок чого неможливо встановити на яку конкретну адресу у м. Лебедин Сумської області, було направлено таке податкове повідомлення-рішення.

Крім того, в порушення вимог Порядку № 1204 ГУ ДПС у Сумській області до корінця податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 не внесло відповідну інформацію до графи «У разі надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення проставляється дата вручення, вказана в повідомленні про вручення, або дата, наведена в поштовому повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення».

Аналіз положень ст. 42, 58 ПК України та п.п. 5, 6 Порядку № 1204 свідчить про те, що належним доказом вручення податкового повідомлення-рішення, навіть у разі фактичного невручення належним чином надісланого податкового повідомлення-рішення, є повідомлення про вручення поштового відправлення або конверт на яких поштовою службою робиться відповідна відмітка про причини невручення поштового відправлення. В цьому випадку саме з дати, вказаної поштовою службою на повідомленні про вручення пов`язується початок перебігу десятиденного строку узгодження податкових зобов`язань.

Дослідивши копію конверта, в якому, як стверджує позивач направлялось податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 та повідомлення про вручення поштового відправлення, колегія суддів зазначає, що з вказаних документів неможливо встановити кому саме та на яку конкретну адресу направлялося відповідне поштове відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів фактичного вручення відповідачеві податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказане податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 не можна вважати узгодженим в силу приписів ПК України та Порядку № 1204, які для ГУ ДПС у Сумській області є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки держава в особі ГУ ДПС у Сумській області не виконала свій обов`язок належним чином надіслати на адресу відповідача податкове повідомлення-рішення, то негативні наслідки таких дій мають покладатися саме на державу.

Окремо, колегія суддів вважає за необхідне вказати про наявність в наданих позивачем документах неузгодженостей, зокрема, в жодному з процесуальних документів не визначено ані періоду виникнення боргу відповідача, ані підстав його виникнення.

Крім того, в Історії боргу та Інтегрованій картці платника податків відповідача, міститься інформація про нарахування податку на майно громадян на підставі податкового повідомлення-рішення № 1 від 30.06.2017 з терміном сплати 29.08.2017, при цьому відомості про податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 відсутні.

В жодному з процесуальних документів позивач не пов`язує виникнення податкового боргу позивача з податковим деклараціями з плати за землю за 2018 та 2019 роки, копії яких надані до позову.

Також позивачем не надано жодного належного розрахунку нарахованої відповідачеві пені.

Наявність в інтегрованій картці платника податків суперечностей щодо дати винесення податкового повідомлення-рішення, та відсутність належного підтвердження узгодженості сум визначених податковим органом зобов`язань з рентної плати за землю, з урахуванням періодичної сплати відповідачем сум податкових зобов`язань з податку на землю, унеможливлюють реальне встановлення судом апеляційної інстанції наявності або відсутності у відповідача заборгованості з відповідного податку за період, який не визначений позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі, та про який відсутні будь-які згадки у тексті апеляційної скарги.

Враховуючи посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2019 року по справі №825/1109/16, колегія суддів вказує позивачеві, що в межах цієї справи досліджено податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2017 на предмет набрання ним узгодженості, при цьому оцінка підставам його винесення судами не надавалася.

Неналежне виконання Головним управлінням ДПС у Сумській області своїх, в тому числі процесуальних, обов`язків та недотримання вимог ПК України та інших нормативно правових актів не може бути підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 по справі № 480/4841/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій В.Б. Русанова