Справа № 240/10720/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/10720/20

категорія 111010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Капустинської Г.О.,

представника позивача Грицика А.В., представника відповідача Левицького Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправнимта скасування наказу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.21-25), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Житомирській області № 568 від 16.06.2020 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог, встановлених законодавством України при здійсненні виробництва, зберігання та обліку підакцизних товарів.

В обґрунтування позову зазначає, що фактична перевірка всупереч ст. 80 Податкового кодексу України (далі ПК України) призначена безпідставно, оскільки в наказі відсутні належні посилання на вичерпне коло встановлених законом правових підстав для її призначення.

Ухвалою від 21.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 18.08.2020.

Відповідач подав відзив на позов (а.с.37-44), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що при складанні спірного наказу були дотримані всі вимоги, встановлені п. 81.1 ст. 81 ПК України; ГУ ДПС у Житомирській області досліджувало факт наявності ліцензії на право оптової та роздрібної торгівлі пальним та факту реалізації пального з 01.07.2019 у позивача на виконання листа ДФС України від 02.08.2019 № 25009/87/99-99-12-01-04.

Позивач відповіді на відзив не подав.

18.08.2020 року за клопотанням представника позивача (а.с.45-48) розгляд справи було відкладено на 21.09.2020.

В період з 25.08.2020 по 11.09.2020 суддя Семенюк М.М. перебував у відпустці.

В судовому засіданні:

- представник позивача просив задовольнити позовні вимоги;

- представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Проаналізувавши досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Наказом Головного управління ДПС у Житомирській області від 16.06.2020 № 568 "Про проведення фактичної перевірки" (а.с.9), наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог, встановлених законодавством України, при здійсненні виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів.

Вважаючи вказаний наказ безпідставним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на приписи ч.2 ст. 77 КАС України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто відповідач в даному випадку повинен доказати, що у нього були підстави для прийняття спірного рішення і воно є правомірним.

Як видно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника; така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, в наказі про проведення фактичної перевірки, крім іншого, зазначаються, мета, підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, період діяльності, який буде перевірятися.

Суд звертає увагу, що в спірному наказі, в порушення вимог п. 81.1 ПК України, не зазначено період діяльності, який буде перевірятися.

Як вбачається з тексту наказу від 16.06.2020 № 568, його прийнято на підставі пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України та листа ДФС України від 02.08.2019 № 25009/87/99-99-12-01-04.

Тобто підставами для проведення фактичної перевірки позивача стали обставини, зазначені в підпунктах 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Вказаними пунктами передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Суд зауважує, що ні в спірному наказі, ні у відзиві на позов, ні в судовому засіданні відповідач не вказує, що перевірка призначена у зв`язку із здійсненням функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналіз вказаних пунктів та спірного наказу дає підстави вважати, що підставою для проведення перевірки є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, та про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Відповідачем суду на підтвердження правомірності свого рішення щодо отримання вищевказаної інформації був наданий листа ДФС України від 02.08.2019 № 25009/87/99-99-12-01-04 (а.с.43), яким зобов`язано Головні управління ДФС у областях та м. Києві провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність з купівлі та подальшої реалізації пального, в рамках пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, під час проведення яких встановити наявність відповідних ліцензій, факти реалізації пального з 01.07.2019 по дату отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, місця зберігання пального, зареєстровані акцизні склади.

Суд звертає увагу, що у вказаному листі відсутня інформації, яка свідчить про можливі порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, та про порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Щодо доданої до відзиву службової записки начальника відділу ГУ ДПС у Житомирській області (а.с.44), то вона не може бути розцінена, як отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування; в ній відсутня інформація, передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; зі спірного наказу не вбачається, що ця записка вказує на обставини, які були підставою для його видання.

Таким чином суд вважає, що спірний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнятий безпідставо.

Враховуючи задоволення позовних вимог та приписи ст. 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору за подання позову в сумі 2102 грн., належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, код 43142501) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Житомирській області від 16.06.2020 № 568 "Про проведення фактичної перевірки".

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повне судове рішення складене 27 вересня 2020 року