Справа № 520/3099/2020
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 520/3099/2020

адміністративне провадження № К/9901/24362/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у незастосуванні при перерахунку його пенсії коефіцієнта підвищення заробітної плати (індексації) в розмірі 1,17 відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Про питання проведення індексації пенсій у 2019 році»;

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок його пенсії з 01 березня 2019 року і надалі, в разі проведення подальших перерахунків пенсії, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено внески, обчисленої у відповідності до вимог діючого законодавства та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, що дорівнює 0,65025 та виплатити йому заборгованість за період з 01 березня 2019 року по 01 січня 2020 року у сумі 5 868,38 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року з підстав, установлених пунктом 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконною і протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незастосування при перерахунку його пенсії коефіцієнта підвищення заробітної плати (індексації) в розмірі 1,17 відповідно до п. 2 Постанови № 124 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок його пенсії з 01 березня 2019 року і надалі, в разі проведення подальших перерахунків пенсії, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено внески, обчисленої у відповідності до вимог діючого законодавства та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, що дорівнює 0,65025.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року відмовлено в задоволенні позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість за період з 01 березня 2019 року по 01 січня 2020 року у сумі 5 868,38 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року залишено без змін.

Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати вищезазначені рішення та прийняти нове - про задоволення позову.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить посилання на підстави непогодження з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, застосування нормативно-правових актів та незадоволення скаржника щодо невиконання рішень судів у справах за його позовом щодо перерахунку пенсії.

Обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а","в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні, та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя А.І. Рибачук

Суддя С.Г. Стеценко