Справа № 240/13517/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

28 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/13517/20

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання виплатити матеріальну шкоду,

встановив:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій, зобов`язання виплатити матеріальну шкоду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду: нової (уточненої) позовної заяви (у 2-х примірниках) із викладенням позовних вимог, які відповідають положенням ч. 1 ст. 5 КАС України; доказів доплати судового збору у сумі 827,00 грн.; належним чином засвідчених копій документів, з яких вбачається повідомлення відповідача про обов`язок відшкодувати завдану шкоду та докази відмови ОСОБА_1 відшкодувати шкоду у добровільному порядку, а також за необхідності заяви про поновлення пропущеного строку.

На виконання вимог ухвали суду від 31.08.2020 про залишення позовної заяви без руху позивач направив до суду клопотання про направлення оригіналу платіжного доручення від 15.09.2020 №2816.

Розглянувши подані позивачем документи, суд вважає їх такими, що не усувають недоліків поданої позовної заяви, зважаючи на таке.

Залишаючи позовну заяву без руху, судом було зазначено позивачу, що відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Однак, позивач не надав суду нову (уточнену) позовну заяву із викладенням позовних вимог, які відповідають положенням ч. 1 ст. 5 КАС України. Так, наведена стаття КАС України не передбачає можливості ставити перед адміністративним судом вимогу про визнання протиправними дій фізичної особи. Посилання на інше законодавство, яке б передбачало таку можливість та наділяло такими повноваженнями Військову частину, позивачем також не зазначено.

Крім того, в ухвалі про залишення позову без руху було зазначено, що відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що наказ доведений до відома ОСОБА_1 .

Позивачем не було виконано і вимоги щодо надання належним чином засвідчених копій документів, з яких вбачається повідомлення Військовою частиною НОМЕР_1 відповідача про обов`язок відшкодувати завдану шкоду, а також доказів відмови ОСОБА_1 відшкодувати шкоду у добровільному порядку.

Таким чином, враховуючи, що позивач про факт заподіяння державі збитків дізнався принаймні у момент прийняття наказу про необхідність їх відшкодування відповідачем, саме з цього моменту і слід обраховувати початок строку, в межах якого у позивача виникло право на звернення з позовом до суду.

У той же час, обставинами, які зумовили звернення з даним позовом, стало те, що ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності за матеріальну шкоду, заподіяну державі, у розмірі 84999,87 грн. відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №143 від 16.01.2018 про підсумки службового розслідування по факту нестачі майна під час здачі-прийому посади. Проте з позовом позивач звернувся лише 17.08.2020.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пункт 17 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Отже, військова служба є публічною службою.

Строк для звернення до суду з позовом у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби становить один місяць та починає обчислюватись з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Цей строк є спеціальним у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При визначенні початку перебігу строку звернення до адміністративного суду та, відповідно, вирішенні питання про дотримання чи порушення позивачем цього строку, суду, насамперед, слід з`ясувати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, на час встановлення позивачем факту завдання відповідачем шкоди державі була прийнята постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 636/93/14-ц, в якій суд дійшов висновку, що спори щодо відшкодування завданих державі збитків під час проходження військової служби розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №818/1688/16 (провадження №110892апп18), яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Суд зазначає, що поважними причинами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості звернутись до суду з даним позовом у встановлені КАС України строки.

При цьому, підстав неможливості звернення до суду у місячний строк з дня виявлення факту завданих збитків позивачем до суду не надано.

Той факт, що ОСОБА_1 оскаржив виконавчий напис щодо стягнення з нього 84999,87 грн. шкоди, не позбавляло позивача можливості звернутися вчасно з позовом до суду за захистом своїх прав. Оскарження ОСОБА_1 вимог щодо стягнення з нього сум матеріальної шкоди могло би бути підставою для застосування такого процесуального інституту як зупинення провадження в адміністративній справі. Однак, ці обставини жодним чином не були такими, які можна визнати непереборними обставинами, що унеможливлювали своєчасне звернення Військової частини до суду.

Отже, перевіривши і дослідивши поданий Військовою частиною НОМЕР_1 позов на предмет дотримання статей 160, 161 КАС України, суд дійшов висновку, що у строк, встановлений судом, позивач вимог ухвали суду від 31.08.2020 про залишення позовної заяви без руху не виконав в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху, не усунуто позивачем у строк, встановлений судом, то суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 , що не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання виплатити матеріальну шкоду повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 КАС України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя Н.М. Майстренко