Справа № 153/1334/20
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2020 р. Справа153/1334/20

Провадження2-а/153/26/20-а

Ямпільський районний суд Вінницької області,

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 07 вересня 2020 року на його домашню адресу Укрпоштою надійшов простий поштовий лист в якому знаходився супровідний лист від 26.08.2020 р. та постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №348728 від 23.08.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 510 грн. Ознайомившись зі змістом постанови ним було встановлено, що він 23 серпня 2020 року о 20 год. 50 хв. по вул.М.Козачинського в м.Ямпіль Вінницької області керував мопедом Хонда Діо без мотошолома та не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме не отримав посвідчення водія відповідної категорії та з незареєстрованим транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1, 2.3 ПДР України та вчинив правопорушення передбачені ч.2 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП. Позивач вважає постанову незаконною та передчасною, яка прийнята з порушенням чинного законодавства України та такою, яка є протиправною й підлягає скасуванню.

Вину у вчиненні цих правопорушень він не визнає, транспортним засобом він не керував. Звертає увагу суду на те, що оскаржувана постанова майже не читаємо, записана нерозбірливим почерком. Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено та не встановлено чітко місце вчинення правопорушення. Зазначено, що він керував без посвідчення, однак не вказно якого саме посвідчення : чи посвідчення особи, чи посвідчення водія. Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачено керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом. Не пред`явлення посвідчення водія не означає, що особа не має права керувати таким транспортним засобом.

Позивач зазначає, що його працівники поліції не зупиняли та не пропонували надати, пред`явити чи показати їм його документи, які при керуванні транспортним засобом вони завжди при ньому. В зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати дії відповідача щодо винесення постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№348728 від 23.08.2020 року про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП й застосування до нього адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі - 510 грн., протиправними. Скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№348728 від 23.08.2020 року про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП й застосування до нього адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі - 510 грн., , закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву вх..№5562 від 21.09.2020 року про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач представник Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст. 286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що зі змістом постанови про накладення адміністративного стягнення він ознайомився 07 вересня 2020 року отримавши конверт із супровідним листом Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 26 серпня 2020 року та оскаржуваною постановою від 23 серпня 2020 року (а.с.5-7). З копії постанови вбачається, що у графі «підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності» підпис правопорушника відсутній. Отже пропущений позивачем строк на оскарження постанови слід поновити.

Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№348728 від 23.08.2020 року судом встановлено, що ОСОБА_1 23 серпня 2020 року о 20 год. 50 хв. по вул. М.Козачинського в м.Ямпіль Вінницької області керував мопедом Хонда Діо б/н без мотошолома та не мавючи право керувати таким транспортним засобом, а саме отримав посвідчення водія відповідної категорії та незареєстрованим транспортним засобом, чим порушив п.21.1 а ПДР т п.2.3. ПДР та вчинив правопорушення передбачені ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 наказу МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» вказано, що протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ХІІІ Наказу № 1395 від 07.11.2015 року « Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

В порушення вищевказаних вимог, постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№348728 від 23.08.2020 року заповнена нерозбірливим почерком, та поганим чорнилом, з якої неможливо встановити всіх обставин правопорушення.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА№348728 від 23.08.2020 року відповідачем зазначено два правопорушення: керування мопедом без мотошолома та не пред`явлення посвідчення водія.

Згідно п.п. «а» 2.1 Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.3 г Правил дорожнього руху України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;

Частина 5 ст.121 КУпАП передбачає порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частина 2 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, потрібна наявність одночасно таких обставин як керування особою мопедом та керування без мотошолома.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, потрібна наявність одночасно таких обставин як керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП.

Водночас, позивач заперечує навіть сам факт керування мопедом, що за відсутності доказів іншого, виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до пп. «а» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За визначенням п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Натомість пішохід - це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Отже, за відсутності доказів того, що позивач керував мопедом Ходна Діо б/н., суд бере до уваги пояснення позивача, який стверджує, що він у зазначений час не керував мопедом, а відтак позивач і не мав обов`язку, передбаченого пп. «а» п. 2.1 ПДР та п.2.3 г ПДР.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд константує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

В графі «до постанови додається» не зазначено жодних доказів на підтвердження порушення водієм ПДР України. Таким чином, будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП відповідачем до суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених за ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскаржувана постанова від 23 серпня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 та ч.5 ст. 121 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про поновлення строку оскарження постанови - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку ОСОБА_1 на звернення до суду щодо визнання та скасування як незаконної постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 348728 від 23.08.2020 року

Позов задовольнити.

Визнати дії Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо винесення постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№348728 від 23.08.2020 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП й застосування до нього адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі - 510 грн., протиправними.

Скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№348728 від 23.08.2020 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП й застосування до нього адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі - 510 грн.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15,5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий М.М. Дзерин