Справа № 420/4318/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4318/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді -Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання - Закуріної А.М.,

за участю:

від позивача: Бороденко М.С.- за довіреністю

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія» (, місцезнаходження: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, оф. 5) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21-а) про визнання протиправним та скасування рішення №UA500130/2020/000045/2 «Про коригування митної вартості товарів» та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00113,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 22 травня 2020 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія» (, місцезнаходження: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, оф. 5) до Одеської митниці Державної митної служби України (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21-а) про визнання протиправним та скасування рішення №UA500130/2020/000044/2 «Про коригування митної вартості товарів» та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00109.

На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 14 квітня 2020 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Одеської митниці ДМС України на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № 23032020 від 23.03.2020 року позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію №UA500130/2020/212729 із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору та були надані документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару, однак 14.04.2020 року Одеською митницею ДМС України ухвалено рішення № UA 500130/2020/000045/2 «Про коригування митної вартості товарів» та на підставі цього рішення про коригування митної вартості товарів, митним органом Позивачу видана картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500130/2020/00113.

Позивач вважає прийняті рішення митного органу протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони прийняті з порушенням положень Митного кодексу України, а саме: митним органом не надано належної оцінки нормі п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України, відповідно до якої при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті). Позивач зазначив, що згідно з п.2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.03.2020 № 23032020, за яким Позивачем імпортується товар, витрати на пакування та маркування включені у вартість товару.

Також, позивач зазначив, що доводи митного органу щодо невідповідності зазначеного виробника у різних документах, що подані при митному оформленні, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.1.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) №23032020 від 23.03.2020 зазначені наступні виробники товару, що імпортується Позивачем:

- ETI SODA (назва виробника товару), Uretim Pazariama Nakliyat vе Elektrik Uretim Sanayi ve Ticaret A.S. Yesilagac Quarter. Guragac Kumeevler TronaTesisleri №:47/A 06730 Beypazari-Ankara-Turkey (ідентифікаційні дані та місцезнаходження);

- KAZAN SODA ELEKTRIK URETIM A.S., (KAZAN SODA) (назва виробника товару), Mulk Kume Evleri 1. Caddie №: 122 Yenikent - Sincan-Ankara-Turkey, а в супровідних документах, а саме у комерційному рахунку від 23.03.2020 №CD0892, пакувальному листі від 23.03.2020 №CD0892 та сертифікаті якості від 23.03.2020 №CD0892, в графі «PRODUCER» зазначене найменування цього ж виробника - Kazan Soda Elektrik Uretim A.S.

Щодо тверджень митного органу про «ідентичність» підпису та печатки продавця, що, в свою чергу, на думку відповідача, свідчать про ознаки підробки, позивач зазначив, що такі доводи митного органу є безпідставними та не можуть бути підставою для обрання іншого методу визначення митної вартості товару.

Ухвалою суду від 26 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне провадження у справі.

Через канцелярію суду 24 червня 2020 року (вхід. № 24194/20) позивачем подано заяву про виправлення технічної помилки (описки) у позовній заяві, в якій позивач просив вважати вірними позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №UA500130/2020/000045/2 «Про коригування митної вартості товарів» та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00113.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. № 25651/20 від 03/07.2020 року), відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що під час здійснення митного оформлення з товарами, які були заявлені у митній декларації №UA500130/2020/212501 від 10.04.2020 року програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які передбачають необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних товарів, проведення перевірки відомостей, що містяться у документах, які підтверджують митну вартість товарів, здійснення запиту додаткових документів.

Також, відповідач зазначив, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих для митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові митної складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо витрат на пакування та маркування товарів, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару; у наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі від 22.03.2020 року № 23032020 у п. 1. 4 наведено перелік виробників продукції по контракту, але у комерційному рахунку від 30.03.2020 року №CD971, пакувальному листі від 30.03.2020 року №CD971 та сертифікаті якості від 30.03.2020 року № №CD971 наведена інформація про іншого виробника; підпис та печать продавця у комерційному рахунку від 30.03.2020 року №CD971 та пакувальному листі 30.03.2020 року №CD971 абсолютно ідентичні, що може свідчити про ознаки підробки, а тому відповідачем було прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00113 та рішення №UA500130/2020/000045/2 «Про коригування митної вартості товарів, які, на думку відповідача, є правомірними.

Позивачем, в свою чергу, надано відповідь на відзив (вхід. №29290/20 від 28.07.2020 року), відповідно до якого позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем не надані.

Ухвалою від 20 липня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження по справі №420/4318/20 на 30 днів.

Ухвалою суду, що занесеною до протоколу судового засідання 09 вересня 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21 вересня 2020 року.

Представник позивача на відкритому судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить звіт про надсилання судової повістки електронною поштою.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З цих підстав, враховуючи, що відповідачем подано відзив на позовну заяву з документами, на підставі яких були прийняті оскаржувані картка відмови та рішення, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 21 вересня 2020 року суд вирішив продовжити розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні у справи письмові докази, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що 23.03.2020 року між GREENLINE CHEMICALS LTD (Продавець) та ТОВ «Грінлайн Хімія» (Покупець) укладено контракт №23032020.

Відповідно до п.1.1 Контракту, Продавець зобов`язується продати, а Покупець оплатити та прийняти у власність товар: бікарбонат натрію, карбонат натрію (сода кальцинована, щільна або в порошку).

Пунктом 1.4. цього Контракту встановлено, що виробником товару є 1) ETI SODA, Uretim Pazariama Nakliyat уе Elektrik Uretim Sanayi ve Ticaret A.S. Yesilagac Quarter. Guragac Kumeevler TronaTesisleri №:47/A 06730 Beypazari-Ankara-Turkey; 2) KAZAN SODA ELEKTRIK URETIM A.S., ( KAZAN SODA ), Mulk Kume Evleri 1. Caddie №: 122 Yenikent - Sincan-Ankara-Turkey (а.с.13-17).

Так, суд встановив, що з метою митного оформлення товару 14 квітня 2020 року декларантом Позивача була подана електронна митна декларація № UA500130/2020/212886 з метою митного оформлення імпортованого товару: Сода кальцинована, щільна, хімічна назва-безводний карбонат натрію, у вигляді гранул, CAS No497-19-8, вміст основної речовини 99.70%, хімічна формула Na2СОЗ-250000кг.Поставляється в біг-бегах. Фірма виробник: KAZAN SODA ELEKTRIK URETIM A.S. Торговельна марка: KAZAN SODA ELEKTRIK. Країна виробництва: Туреччина, TR.

В графі 33 декларації «Код товару» декларантом визначений код товару 28362000

В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого товару в розмірі 56500 дол. США (а.с.8).

Також, суд встановив, що на виконання вимог статті 335 та 53 Митного кодексу України, ТОВ «Грінлайн Хімія» було подано такі документи:

- Сертифікат якості (certificate of quality) CD0892 від 23.03.2020;

- Пакувальний лист (Packing list) CD0892 від 23.03.2020;

- Рахунок-фактура (інвойс) (commercial invoice) CD0892 від 23.03.2020;

- Коносамент (Bill of lading) № 7 від 27.03.2020;

- Навантажувальний документ (bordereau) - Наряд № 15505YUZ від 13.04.2020;

- Декларація про походження товару (Dеclaration of origin) CD0892 від 23.03.2020;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 23032020 від 23,03.2020;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаток №2 від 23.03.2020;

- Некласифікований внутрішній договір (контракт) - Договір на ТЕО №20/11-2017 від 20.11.2017;

- Договір про надання послуг митного брокера №188 від 23.02.2018.

На запит Відповідача повідомленням за вих. № 11/04 від 11.04.2020р. позивачем надано пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за Товар, яка підтверджує митну вартість Товару (а.с.74-75).

Суд встановив, що за результатами розгляду вказаних документів, 14.04.2020 року Одеською митницею Держмитслужби відмовлено в митному оформленні згідно з вимог ч. 6 п. 2 ст. 54 МК України та прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00113 (а.с. 11) та рішення про коригування митної вартості товарів № 500130/2020/000045/2 від 14 квітня 2020 року (а.с. 9-10).

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив такі висновки.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, орган доходів і зборів має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, що підтверджено матеріалами справи, що під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за МД було встановлено, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема, відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п.2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.03.2020 № 23032020 витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; у наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 23.03.2020 N23032020 у пункті 1.4 наведено перелік виробників продукції по контракту, але у комерційному рахунку від 23.03.2020 №CD0892, пакувальному листі від 23.03.2020 №CO0892 та сертифікаті якості від 23.03.2020 № CD 0892 наведена інформація про іншого виробника; Підпис та печать продавця у комерційному рахунку від 23.03.2020 №000892 та пакувальному листі від 23.03.2020 № CD 0892 абсолютно ідентичні, що може свідчити про ознаки підробки.

З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 53, статей 54, 57 МКУ додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні.

Суд встановив, що на запит Відповідача повідомленням за вих. № 11/04 від 11.04.2020р. позивачем надано обґрунтовані пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за Товар, яка підтверджує митну вартість Товару, зазначивши, що умовами договору передбачено, що до вартості включено вартість на пакування та маркування, тому декларант не зобов`язаний подавати ніякі інші документи щодо вартості пакування та маркування; інформація про виробника товару міститься у контракті; щодо ідентичності підпису та печатки, зазначено, що такі доводи не підтверджені (а.с.74-75).

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;

Сторони є вільними у укладенні зовнішньоекономічного договору, а тому відсутність банківських реквізитів у відповідних документах не може вплинути на митну вартість імпортованого товару.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати, понесені покупцем, у т.ч. вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

Частиною 2 ст. 53 МК України наведений чіткий перелік документів, якими підтверджується митна вартість товару. Так, згідно з вказаною статті МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд встановив, що відповідно до п. п. 2.2. контракту, ціна товару містить вартість товару, вартість упаковки, маркування, збереження товару, оформленню всіх необхідних товаросупровідних документів, завантаження на борт транспортного засобу, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов поставки зазначених в кожному додатку.

Так, позивач зазначив, що вартість товару, що була взята Позивачем для визначення митної вартості та внесена у митну декларацію, зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі) (commercial invoice) CD0892 від 23.03.2020 та Додатку №2 від 23.03.2020 до контракту, що є невід`ємними частинами зовнішньоекономічного договору (контракту) №23032020 від 23.03.2020. На підставі чого, така вартість товару була визначена декларантом (Позивачем) як митна вартість товару за ціною договору.

Тому, враховуючи, що умовами контракту передбачено, що до вартості товару включено вартість упаковки, маркування, збереження товару, оформленню всіх необхідних товаросупровідних документів, завантаження на борт транспортного засобу, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов поставки зазначених в кожному додатку, за умови, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 53 МК України, декларант має подавати такі документи, якщо за умовами контракту така вартість не включена до вартості товару, суд вважає, що митний орган помилково дійшов висновку щодо необхідності надання позивачем додаткових документів на підтвердження вартості пакування та маркування товару.

Стосовно тверджень митного органу про те, що у наданому до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 23.03.2020 N23032020 у пункті 1.4 наведено перелік виробників продукції по контракту, але у комерційному рахунку від 23.03.2020 № CD 0892, пакувальному листі від 23.03.2020 № CD 0892 та сертифікаті якості від 23.03.2020 № CD 0892 наведена інформація про іншого виробника, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до п.1.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) №23032020 від 23.03.2020 зазначені наступні виробники товару, що імпортується Позивачем:

- ETI SODA (назва виробника товару), Uretim Pazariama Nakliyat уе Elektrik Uretim Sanayi ve Ticaret A.S. Yesilagac Quarter. Guragac Kumeevler TronaTesisleri №:47/A 06730 Beypazari-Ankara-Turkey (ідентифікаційні дані та місцезнаходження);

- KAZAN SODA ELEKTRIK URETIM A.S., ( KAZAN SODA ) (назва виробника товару), Mulk Kume Evleri 1. Caddie №: 122 Yenikent - Sincan-Ankara-Turkey (а.с.13).

Також, позивач зазначив, що в супровідних документах, а саме: у комерційному рахунку від 23.03.2020 №CD0892, пакувальному листі від 23.03.2020 №CD0892 та сертифікаті якості від 23.03.2020 №CD0892, в графі «PRODUCER» зазначене найменування виробника - Kazan Soda Elektrik Uretim A.S., який включений до переліку виробників у п. 1.4. контракту.

Таким чином, із наданих суду доказів, суд доходить висновку, що доводи митного органу щодо невідповідності зазначеного виробника у різних документах, що подані при митному оформленні, є необґрунтованими та не відповідають змісту наданих декларантом документів.

Також судом відхиляються доводи відповідача стосовно того, що підпис та печать продавця у комерційному рахунку від 23.03.2020 № CD 0892 та пакувальному листі від 23.03.2020 № CD 0892 абсолютно ідентичні, що може свідчити про ознаки підробки, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу, що підробку підпису можливо встановити лише за наслідками почеркознавчої експертизи, чого зроблено не було.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано всі належним чином оформлені документи для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги про належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінюючі встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій та рішень.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія» (, місцезнаходження: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, оф. 5) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21-а) про визнання протиправним та скасування рішення №UA500130/2020/000045/2 «Про коригування митної вартості товарів» та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00113, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Державної митної служби України (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21-а) у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00113.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Одеської митниці Державної митної служби України (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21-а) №UA500130/2020/000045/2 від 14.04.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Хімія» (, місцезнаходження: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, оф. 5) судовий збір в розмір 4204 грн. 00 коп. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок ).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 28» вересня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.