Справа № 440/364/20
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2020 року м. ПолтаваСправа №440/364/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Чеснокової А.О.,
секретаря судового засідання - Безеги А.А.,
представника позивача - Кондратенко Т.М.,
представника відповідача - Прокопчука О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про відшкодування судових витрат у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астроінвест-Енерджі" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку загального позовного провадження, адміністративний позов ТОВ "Астроінвест-Енерджі" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 21 жовтня 2019 року № 000228501, № 000227501, № 000229501, № 000230501 в частині суми завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 432543845,00 грн.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 21020,00 грн. Питання про розподіл судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи, судом не вирішувалось.

09 вересня 2020 року в судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про намір стягнути з позивача витрати на правничу допомогу та інші витрати, пов`язані із розглядом справи, та повідомлено суд про подальше надання ТОВ "Астроінвест-Енерджі" у строк, визначений частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, доказів на підтвердження розміру таких витрат.

18 вересня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача від 14 вересня 2020 року про стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області витрат на правничу допомогу в розмірі 133529,26 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року питання щодо розподілу судових витрат у справі № 440/364/20 призначено до розгляду у судовому засіданні на 23 вересня 2020 року.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, просив суд її задовольнити. А також надав додаткові документи та просив збільшити розмір судових витрат.

Представник відповідача в судовому засіданні вказував на завищення позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку із чим просив відмовити в її задоволенні.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За приписами пунктів 1 та 3 частини першої та частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення та якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За правилами частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив такі обставини.

Питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору вирішено судом під час ухвалення судового рішення від 09 вересня 2020 року у справі № 440/3654/20. Судові витрати позивача, які він сплатив у зв`язку із розглядом справи, судом не розподілялись з огляду на ненадання позивачем станом на 09 вересня 2020 року доказів на підтвердження їх остаточного розміру.

До заяви представника позивача від 14 вересня 2020 року про стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області судових витрат приєднано докази на підтвердження їх складу та розміру: копії договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 1912, додаткової угоди до нього № 4 від 28 грудня 2019 року, додаткової угоди № 6 від 10 січня 2020 року, рахунка № 48 від 10 вересня 2020 року, акта виконаних робіт (надання послуг) від 10 вересня 2020 року № 45, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, наказів про відрядження Кондратенко Т.М. до Полтавського окружного адміністративного суду для участі в судових засіданнях, платіжних доручень про оплату відряджень, платіжного доручення про оплату послуг за договором про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 1912, залізничних квитків, а також детальний опис наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 1912 /т. V а.с. 182-201/.

Частиною другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини третьої зазначеної норми для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частин першої та другої статті 135 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони; стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Суд зауважує, що зазначена справа належить до справ значної складності та підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, а також вимагає підготовки та надання значної кількості доказів, що об`єктивно потребує значних витрат часу, обсягу юридичної та технічної роботи.

Разом із тим, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 133529,26 грн. суд вважає очевидно завищеним.

Так, відмовляючи у стягненні з контролюючого органа транспортних витрат адвоката суд виходить з того, що зазначені витрати зумовлені прибуттям представника позивача в підготовчі судові засідання 11 березня 2020 року та 22 липня 2020 року.

З огляду на те, що в зазначених судових засіданнях представником позивача додаткові докази не надавались, оригінали будь-яких документів для огляду суду не забезпечувались; з наданих у зазначених судових засіданнях пояснення адвоката не вбачається необхідності його присутності безпосередньо в Полтавському окружному адміністративному суді. Відтак, суд дійшов висновку про об`єктивну відсутність необхідності особистого прибуття адвоката в підготовчі судові засідання та практичну можливість участі адвоката ТОВ "Астроінвест-Енерджі" в підготовчих судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Суд також не приймає до розгляду документи, надані представником позивача під час судового засідання 23 вересня 2020 року, оскільки останні подані без дотримання вимог частини сьомої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується витрат на відрядження, то суд відмовляє у їх стягненні з відповідача з огляду на те, що зазначені витрати не є витратами ні позивача, ні його представника. Вищевказані витрати фактично понесені АО "АФ "Акіто", а відтак останні не є витратами, пов`язаними з розглядом справи та розподілу не підлягають.

Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 103000,00 гривень.

Вказані витрати згідно заяви представника ТОВ "Астроінвест-Енерджі" складаються з:

витрат, пов`язаних зі збором доказів - 25000,00 грн.;

витрат, пов`язаних з підготовкою позову - 31000,00 грн.;

витрат на представництво інтересів у суді першої інстанції - 32000,00 грн. (8000,00 грн. за кожне засідання);

витрат, пов`язаних із підготовкою інших процесуальних документів (відповідь на відзив, додаткові пояснення, клопотання про виклик свідків) - 15000,00 грн.

Умовами договору від 11 лютого 2019 року № 1912 передбачено, що Адвокатське об`єднання "АФ "АКТІО" отримує докази (документи) від клієнта на підставі акту приймання-передачі (пп.2.1.4.1 та п. 2.1.5 договору), до заяви про стягнення витрат Позивачем не надано копії запитів адвокатського бюро про витребування доказів (п. 2.2.6 договору), також відсутні заявки Позивача на адресу Адвокатського об`єднання про отримання такої послуги як збір доказів (п.3.1.2 та п. 3.2 договору).

Також відсутні докази отримання Адвокатським об`єднанням "АФ "АКТІО" від Клієнта інформації, пов`язаної із суттю справи № 440/364/20 та необхідної для надання послуг (п. 3.5 договору).

Позивачем до заяви про стягнення витрат не приєднано звіту про надані послуги, що є доказом наданих послуг, їх прийняття Клієнтом та проведення розрахунків (п. 3.7 договору).

Детальний опис наданих послуг з професійної правничої допомоги, приєднаний до заяви позивача не містить його дати складання, не підписаний сторонами, не розкриває суть кожної послуги та не містить документальних доказів понесення Адвокатським об`єднанням "АФ "АКТІО" витрат на надання кожної з послуг. Крім того, до заяви не додано розрахунку вартості послуг за годину.

Так само суд вважає документально необґрунтованими витрати, пов`язані з підготовкою позову, оскільки матеріали справи не містять доказів складання проекту позову та його передачі Клієнту.

Що стосується витрат на представництво інтересів у суді першої інстанції в розмірі 32000,00 грн та витрат пов`язаних із підготовкою інших процесуальних документів (відповідь на відзив, додаткові пояснення, клопотання про виклик свідків) - 15000,00 грн., суд вважає їх документально необґрунтованими та завищеними з огляду на таке.

Згідно з пунктом частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 зазначеного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката застосуванню підлягає частина п`ята статті 134 КАС України.

У додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа № 810/4749/15) Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд враховує, що представником позивача не надано документів на підтвердження реальності, фактичності та необхідності надання адвокатом кожної з вказаних в описі послуг клієнту.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката передбачено частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вказані вище обставини свідчать про те, що адекватний та справедливий розмір понесених ТОВ "Астроінвест-Енерджі" витрат на оплату послуг адвоката складає 35000,00 грн., а відтак підлягає стягненню на його користь.

Відтак, заява про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною п`ятою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким стягнути на користь ТОВ "Астроінвест-Енедрджі" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області судові витрати на правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Астроінвест-Енерджі" про відшкодування судових витрат по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астроінвест-Енерджі" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

У справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астроінвест-Енерджі" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь ТОВ "Астроінвест-Енерджі" (вул. Погрібняка, 5а, к. 2, м. Зіньків, Полтавська область, 38100, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) судові витрати у розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 вересня 2020 року.

Суддя А.О. Чеснокова