Справа № 480/4962/20
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 р. справа №480/4962/20

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 27.08.2019, яким відмовлено у призначенні пенсії;

- зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди роботи у Монгольській Народній Республіці з 01.04.1987 по 12.11.1991, у ТОВ Торгово-промислова компанія "Коло-Интернешнл" на посаді вантажника з 01.09.1997 на підставі наказу №18 від 01.09.1997 по 31.07.2007;

- зобов`язати призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги мотивовані тим, що по досягненню 60 років позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком. Однак, у призначені пенсії йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років (має 22 роки 9 місяців 12 днів). На думку позивача, Головним управлінням ПФУ в Сумській області безпідставно не враховано до страхового стажу роботи періоди його роботи у закордонному відрядженні до Монгольської Народної республіки у період з 01.04.1987 по 12.11.1991. Також відповідачем безпідставно не зараховано і період роботи у ТОВ Торгово-промислова компанія "Коло-Интернешнл", оскільки у графі 2 трудової книжки невірно зазначена дата прийняття на роботу. Позивач зазначив, що ним були надані всі необхідні документи, що підтверджують його стаж роботи, а тому вищевказані дії відповідача та прийняте ним рішення є протиправними.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, а саме: 26 років (в наявності 22 роки 9 місяців 12 днів). Оскільки позивач на день звернення за призначенням пенсії не набув право на пенсію, йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Ухвалою суду від 27.08.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 по досягненню 60 років звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській листом від 03.09.2019 №20206/03.2-17 повідомило позивача, що згідно з рішенням від 27.08.2019 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років (має 22 роки 9 місяців 12 днів) (а.с.5).

11.06.2020 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 17.07.2020 № 2662-2793/К-02/8-1800/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській повідомило ОСОБА_1 , що у записах його трудової книжки зазначена інформація про період перебування у відрядженні за кордоном, а не про час його роботи за кордоном, як це передбачено Правилами про умови праці радянських працівників за кордоном, затверджених постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 25.12.1974 № 365. До того ж, у записі трудової книжки має місце виправлення. Враховуючи норми чинного законодавства, до стажу роботи зараховується час роботи за кордоном, а не період перебування у відрядженні. У довідці Всесоюзного виробничого об`єднання "Зарубіжбуд" від 06.08.1991 зазначений період роботи (з урахуванням відпустки), проте, відсутні підстави її видачі (номера і дати відповідних наказів). З метою зарахування періоду з 01.04.1987 по 11.09.1991 до страхового стажу та надання допомоги у витребуванні уточнюючої довідки за вищезазначений період, листом головного управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 01.07.2019 направлений запит до Державної установи - відділення Пенсійного фонду Російської Федерації № 10 по м. Москва і Московській області, на який отримано відповідь 28.10.2019. У отриманій відповіді зазначено, що організація "ОАО "Зарубежстрой" у теперішній час віднесена до категорії підприємств, які не здійснюють фінансово-господарську діяльність, і знаходиться в стадії ліквідації з 14.03.2017 та за юридичною і фактичною адресою відсутня. Документи "ОАО "Зарубежстрой" на державне зберігання до Російського державного архіву економіки не поступали. Отже, підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи у закордонному відрядженні згідно із записами трудової книжки та довідки від 06.08.1991 відсутні. До того ж, до страхового стажу не зараховано і період роботи у ТОВ Торгово-промислова компанія "Коло-Интернешнл", оскільки у графі 2 трудової книжки не вірно зазначена дата прийняття на роботу (а.с.6).

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі по тексту - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 365 від 25.12.74 затверджені Правила про умови праці радянських працівників за кордоном.

Так, стаття 42 зазначених Правил передбачає, що на соціальне страхування працівників установ СРСР за кордоном, направлених із СРСР, а також прийнятих на роботу на місцях на штатні посади із числа членів їх сімей відповідні міністерства і відомства сплачують в СРСР в централізованому порядку страхові внески в процентах, що встановлені керівництвом СРСР від суми заробітної плати.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки, ОСОБА_1 18.11.1982 прийнято на роботу у АТП-2 Сумського автооб`єднання Мінпромбуду УРСР (наказ №64-к від 15.11.1982).

19.03.1987 ОСОБА_1 був направлений у відрядження за кордон до Монгольської Народної Республіки (наказ № 19-к від 20.03.1987) (а.с.19).

З довідки Всесоюзного виробничого об`єднання "Зарубіжбуд" від 06.08.1991 вбачається, що ОСОБА_1 перебував у закордонному відрядженні в МНР та працював на посаді водія АПК з 01.04.87 року по 11.09.91 (з урахуванням відпустки) (а.с.25).

Згідно військового квитка, 2 квітня 1987 року ОСОБА_1 взятий на облік у Генконсульстві СРСР в м. Ерденет Монгольської Народної Республіки, а 24.04.1991 знятий з обліку (а.с.32).

Відповідно до архівної довідки виконавчого комітету Сумської міської ради від 02.04.2019 № 522, у документах архівного фонду Сумської автобази № 32 Сумського виробничого автооб`єднання у відомостях нарахування заробітної плати працівникам, ОСОБА_1 виплачувалася заробітна плата, зокрема у 1987 році з червня по жовтень (слово "Монголія" було зазначено скорочено "Монг" (а.с.33).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 01.04.1987 по 11.09.1991 працював в Монгольській Народній Республіці та одержував заробітну плату.

У повідомленні Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.07.2020 зазначено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи у ТОВ Торгово-промислова компанія "Коло-Интернешнл", оскільки в графі 2 трудової книжки не вірно зазначена дата прийняття на роботу.

Разом з тим, з копії трудової книжки вбачається, що на підставі наказу від 01.09.1997 №18 ОСОБА_1 прийнятий на роботу у ТОВ Торгово-промислова компанія "Коло-Интернешнл" на посаду вантажника.

Проте, із запису у трудовій книжці неможливо зробити висновок про дату звільнення позивача з вказаного товариства.

Крім того, викликає сумнів і дата закінчення періоду роботи ОСОБА_1 у Монгольській Народній Республіці, оскільки відповідні записи у трудовій книжці відрізняються від дат, зазначених у довідці та у військовому квитку.

Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зобов`язано було витребувати відповідні докази на підтвердження періодів роботи ОСОБА_1 у Монгольській Народній Республіці та у ТОВ Торгово-промислова компанія "Коло-Интернешнл".

У той же час, описка у даті вчинення запису до трудової книжки не може слугувати підставою відмови у зарахуванні періоду роботи до страхового стажу.

Частинами 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності своєї відмови у призначенні пенсії позивачу.

Враховуючи, що сторонами не надані докази конкретних дат закінчення роботи позивача у Монгольській Народній Республіці та звільнення позивача з ТОВ Торгово-промислова компанія "Коло-Интернешнл", суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 27.08.2019, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

З урахуванням часткового задоволення позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 27.08.2019, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) суму судового збору в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар