Справа № 420/636/20
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 вересня 2020 року

Київ

справа №420/636/20

адміністративне провадження №П/9901/75/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Дашутіна І. В.,

суддів - Єресько Л. О., Жука А. В., Мельник-Томенко Ж. М., Яковенка М. М.,

перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до члена Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Матвійчука В.В. про визнання дій та бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в :

28 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до члена Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Матвійчука В. В. (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо зазначення про подання позивачкою скарги стосовно суддів з винесенням відповідної ухвали та бездіяльність відповідача щодо нерозміщення зазначеної ухвали на інтернет-ресурсі ВРП; зобов`язати відповідача застосувати заходи щодо спростування розповсюдження інформації про подання позивачкою скарги стосовно суддів до ВРП; зобов`язати надати інформацію про осіб, які примусили вчинити вищевказані дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд Верховного Суду, як суду першої інстанції, відповідно до вимог частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2020 року вказана позовна заява залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням обґрунтованих мотивів звернення до суду (в частині зазначення порушення відповідачем прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів саме позивача з посилання на норми права), копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи та документу про сплату судового збору у розмірі 3363, 20 грн або документів, які підтверджують підстави для звільнення від його сплати відповідно до закону та роз`яснено наслідки невиконання вимог цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №420/636/20, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 26 березня 2020 року. Надано позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, але не менше, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №420/636/20, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 26 березня 2020 року. Надано позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху 26 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків у справі 420/636/20 у зв`язку з відсутністю коштів на відправку через неналежні дії Пенсійного фонду України у вигляді утримання з заявниці 13723,14 грн за переплату та продовження строку карантину за рішенням КМУ.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо сплати судового збору для чого, як особа, зацікавлена в поданні касаційної скарги, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин (пункт 1 частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до частини третьої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (CASE OF UNIОN ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN № 11681/85).

Своєю чергою суд касаційної інстанції бере до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зважаючи на положення постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Одночасно Верховний Суд наголошує, що приписи пункту 3 Розділу II «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими суд за заявою особи продовжує процесуальний строку, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, не свідчать про наявність підстав для безумовного (автоматичного) продовження заявникові строку на усунення недоліків касаційної скарги, оскільки положення зазначеної норми пов`язують можливість продовження процесуального строку, встановленого судом для реалізації права чи виконання обов`язку, саме з наявністю об`єктивних перешкод, зумовлених безпосередньо тими заходами, які вживаються державою для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2. Тобто між дією карантинних обмежень, на які покликається позивач як на підставу для продовження їй строку на усунення недоліків позовної заяви, та неспроможністю заявника виконати вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху має простежуватися причиновий зв`язок.

З огляду на зазначене покликання позивачки на дію на території України карантину самі собою не можуть бути безумовною підставою для продовження їй процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, тому що вона повинна аргументувати те, які карантинні заходи та в який саме спосіб завадили їй виконати вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху протягом строку, встановленого судом, а суд своєю чергою має надати безпосередню оцінку поважності таких причин.

Натомість позивачка у своєму клопотанні не навела жодних обставин, які б свідчили про те, що вона не мала можливості усунути недоліки позовної заяви саме через дію карантинних заходів, вжитих державою для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2.

Крім того, доводи про скрутний майновий стан належними та допустимими доказами не підтверджені.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Отже, ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 26 березня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачка не усунула недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 26 березня 2020 року, позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, а тому не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації його права на судовий захист.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Позовну заяву ОСОБА_1 до члена Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Матвійчука В.В. про визнання дій та бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Судове рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І. В. Дашутін

Судді Л. О. Єресько

А. В. Жук

Ж. М. Мельник-Томенко

М. М. Яковенко