Справа № 520/6352/2020
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 р. Справа № 520/6352/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В.) по справі № 520/6352/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неврахування під час перерахунку пенсії, проведеної у 2018 році, додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) та премії ОСОБА_1 з 01.01.2018, зобов`язати провести перерахунок з 01.01.2018 та здійснити доплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру грошового забезпечення та враховуючи наступні його складові: посадового окладу в сумі 3260 грн., окладу за військове звання в сумі 1020 грн., надбавки за вислугу років в розмірі 50 % в сумі 2140 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 % та премії в розмірі - 100 % від посадового окладу;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження згідно перерахунку, проведеного у 2018 році, виплати підвищення пенсії у 2018 році у розмірі 50 %, у 2019 році у розмірі 75 %, зобов`язати провести перерахунок та здійснити доплату підвищення пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 50 % підвищення, з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 25% підвищення з урахуванням додаткових складових грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 % та премії в розмірі - 100% від посадового окладу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у не виплаті ОСОБА_1 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 05.03.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019, та здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись із судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог зазначає, що з 01.01.2018 (а не в період з 05.03.2019) пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії щомісячно, довічно відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зазначає, що визнання протиправними та нечинними п.п. 1,2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва, яке набрало законної сили 05.03.2019 не звільняє відповідача від обов`язку поновити його порушені права, які виразилися у зменшенні розміру його пенсії саме з 01.01.2018.

Крім того, вказує, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам позивача, що для перерахунку пенсії має застосовуватися Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що є вищим юридичним актом, а не постанова № 103. Також вважає, що ця справа не є подібною до зразкової справи № 160/3586/19.

Зазначає, що судом не враховано, що у зв`язку із скасуванням змін до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45, застосуванню підлягає попередня редакція зазначеного нормативно - правового акту, яка передбачає включення всіх видів грошового забезпечення для обрахунку пенсії.

Вважає помилковими висновки суду про те, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок, оскільки перерахунок пенсії може проводитись не лише на підставі довідки навчального центру, а і на підставі документів, що є у пенсійній справі. Всі необхідні документи для визначення розміру додаткових видів грошового забезпечення містяться у його пенсійній справі, зокрема у довідках, виданих навчальним центром до 01.01.2018. Проте судом не взято до уваги, що відповідачем протиправно не враховано всі види грошового забезпечення при перерахунку його пенсії.

Посилання суду на постанови Верховного Суду від 17.06.2020 по справі № 2540/2873/18, від 25.03.2020 по справі № 804/175/1638/18 вважає помилковими, оскільки правовідносини у цих справах виникли до скасування Постанови № 103. При цьому остання правова позиція щодо протиправності перерахунку пенсії без урахування додаткових видів грошового забезпечення викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 160/8324/19, яка підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач надав додаткові пояснення, в яких просить їх врахувати під час розгляду справи, а доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу вважати необґрунтованими.

Зазначає, що посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 240/6263/18 є безпідставним, оскільки правовідносини, які розглядалися Верховним Судом відбувалися до скасування судами окремих положень Постанови № 103. Водночас, більш пізня судова практика вказує про правомірність його вимог, зокрема рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 у справі № 320/2012/19 та від 22.05.2019 по справі № 320/2021/19. Крім того, вказує, що незважаючи на те, що остання довідка про розмір грошового забезпечення не містила додаткових видів грошового забезпечення, такі дані містяться в інших довідках, виданих до 01.01.2018, які є підставою для перерахунку його пенсії на підставі заяви від березня 2020.

Також зазначив, що у спірних правовідносинах щодо поетапності виплати підвищення до пенсії застосуванню підлягає постанова Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 2040/7219/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що старший прапорщик ОСОБА_1 проходив службу у Державній службі України з надзвичайних ситуацій та 19.02.2008 звільнений з посади начальника складу групи зберігання продовольства при Навчальному центрі оперативно-рятувальної служби цивільного захисту в запас за вислугу років.

27.02.2008 позивачу призначено пенсію за вислугу років (25 років) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

До складу грошового забезпечення, з якого обчислювалась пенсія входили: оклад за військовим званням, посадовий оклад, відсоткова надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, та премія, що підтверджується довідкою Навчального центру оперативно-рятувальної служби цивільного захисту від 30.05.2012 та протоколом за пенсійною справою № (а.с. 36, 37).

28.03.2018 Навчальним центром оперативно-рятувальної служби цивільного захисту складено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням наступних складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням та процентна надбавка за вислугу років (а.с. 39).

На підставі вказаної довідки пенсійним органом з 01.01.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії без урахування додаткових видів грошового забезпечення. Крім того, виплата пенсії проводиться: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення 1 296,59 грн.; з 01.01.2019 щомісячно 75% від підвищення 1 944,88 грн.; з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення 2 593,17 грн., що підтверджується довідкою № 2060 від 24.03.2020 (а.с. 22).

28.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.01.2018 у розмірі 100% підвищення до пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (а.с. 15)

26.03.2020 відповідач листом повідомив позивача, що пенсія нарахована та виплачується у встановленому законодавством розмірі. У зв`язку з викладеним підстави для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення відсутні (а.с. 18).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у перерахунку та виплаті пенсії з 01.01.2018 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії та із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 75 відсотків суми підвищення належної йому пенсії з 05.03.2019.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в період з 01.01.2018 по 04.03.2019 відповідач правомірно виплачував пенсію у розмірах відповідно до Постанови № 103, а отже діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням при її перерахунку додаткових видів грошового забезпечення та премії, які входили в грошове забезпечення для обчислення пенсії до її перерахунку суд першої інстанції виходив з того, що органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частина 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова № 103) відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено п. 2 Постанови № 103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством [крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом]) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103. Виплата вказаної пенсії позивачу здійснювалась з урахуванням приписів п. 2 зазначеної постанови, а саме з 1 січня 2018 року - у розмірі 50 відсотків, а з 01.01.2019 року - у розмірі 75 відсотків.

Колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України № 103 на час вчинення відповідачем перерахунку пенсії (з 01.01.2018 по 04.03.2019) була чинною, не була скасована та визнана неконституційною, а отже підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що зміст статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 та постанові від 09.04.2020 у справі №640/19928/18.

Разом із тим, скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пункту 2 постанови №103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови №103 були діючими і пенсійний орган правомірно їх дотримувався.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати приписи п. 2 Постанови № 103.

Зазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним в постанові від 17.06.2020 по справі № 2540/2873/18.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, виплачуючи в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% підвищення до пенсії, а з 01.01.2019 по 04.03.2019 75% підвищення до пенсії позивача, перерахованої з 01.01.2018 згідно з постановою КМУ № 103, діяв відповідно до п.2 постанови КМУ № 103 та не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки такий спосіб дій був прямо передбачений Постановою № 103.

Доводи апеляційної скарги щодо протиправності пенсійного органу у невиплаті пенсії позивачу з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність врахування постанови Верховного Суду від 23.04.2020 по справі № 2040/7219/18 колегія суддів зазначає, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі № 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 17.06.2020 по справі № 2540/2873/19 зазначено, що із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи саме з 05.03.2019.

Посилання апелянта на правову позицію Київського окружного адміністративного суду колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо доводів апелянта про наявність підстав для перерахунку його пенсії з 01.01.2018 із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 1 Постанови № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Отже, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Уряду №103, у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2018.

Разом із цим, здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок № 45) процедура.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 Порядку № 45 (в редакції на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з постановою № 103) пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, цим нормативним документом встановлена наступна послідовність дій: уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку №45.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Таким чином, без наявності довідки про розмір грошового забезпечення або відповідних складових у ній пенсійний орган не може зробити перерахунок раніше призначеної пенсії.

Судом встановлено, що перерахунок пенсії позивача було здійснено на підставі довідки Полтавського обласного військового комісаріату від 12.03.2018, з врахуванням наступних складових: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років. Тобто, перерахунок пенсії проведено у відповідно до вимог законодавства на підставі даних, зазначених уповноваженим органом. Права самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивача пенсійний орган не має.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 17.06.2020 по справі № 2540/2873/18, від 02.07.2020 по справі № 280/1931/19.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій пенсійного органу щодо нездійснення перерахунку пенсії з урахуванням у ній додаткових видів грошового забезпечення та зобов`язання відповідача вчинити такі дії.

Посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 160/8324/19 колегія суддів вважає помилковими, оскільки правовідносини у цій справі не є тотожними правовідносинам у справі, що розглядається. Предметом розгляду справи № 160/8324/19 були протиправні дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо відмови позивачу в підготовці нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, на підставі якої в подальшому мав бути здійснений перерахунок пенсії. Натомість у справі, що розглядається спірним питанням є здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії без урахування додаткових видів грошового забезпечення за відсутності такої довідки.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду . Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 по справі № 520/6352/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій