Справа № 760/23987/17
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/760/1189/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

за участю секретаря - Каліш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 07.11.2017 р. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 та від 06.07.2017 р. № 305/492 про нараховане та виплачене грошове забезпечення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок пенсії позивача з 15 квітня 2017 року з розрахунку отриманої ним щомісячної додаткової грошової винагороди на підставі довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 та від 06.07.2017 р. № 305/492 про нараховане та виплачене грошове забезпечення і здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок пенсії позивача з 15 квітня 2017 року з розрахунку отриманої ним премії згідно ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 про нараховане та виплачене грошове забезпечення і здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, як вказує позивач, він проходив військову службу у Збройних Силах України. 14 квітня 2017 р. на підставі наказу Міністра оборони України від 06.04.2017 р. № 229, його було звільнено з посади заступника начальника управління цивільно-військового співробітництва Збройних Сил України у запас за станом здоров`я та, згідно наказу начальника Управління цивільно-військового співробітництва Збройних Сил України від 14.04.2017 р. № 29, було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 15 квітня 2017 року. Зазначена пенсія була нарахована позивачу на підставі грошового атестату серії ЗУ № 355027 та довідок про додаткові види грошового забезпечення від 14.04.2017 р. № 260 та від 12.04.2017 р. № 305/253 за період з 01.04.2015 р. по 31.03.2017 р.

Проте, як зазначає позивач, у вказаних довідках не міститься повного переліку додаткових видів грошового забезпечення, які він отримував у зазначений період та які повинні бути враховані, на думку позивача, для розрахунку призначеної йому пенсії за законом.

Користуючись правом, наданим Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та з метою обчислення пенсії у суворій відповідності до розмірів реально отриманих позивачем додаткових видів грошового забезпечення, він звернувся до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України з вимогою надати йому уточнені довідки.

Після отримання довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 та від 06.07.2017 р. № 305/492, 02 серпня 2017 р. він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з вимогою врахування при призначенні йому пенсії уточнених відомостей про отримані ним додаткові види грошового забезпечення за останні 24 календарних місяці військової служби.

Проте, листом від 16.08.2017 р. № 1527/Т-11, йому було відмовлено в такому врахуванні. Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що щомісячна додаткова грошова винагорода є щомісячною, не має систематичного характеру, залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а тому не належить до додаткових видів грошового забезпечення та, відповідно, не може бути врахована при обчисленні пенсії.

Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправними і такими, що порушують його права на соціальний захист та належне пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 07.11.2017 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 29.11.2017 р., відкрито провадження в цивільній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, та призначено справу до судового розгляду.

23.05.2018 р. до суду від представника відповідача ГУ ПФУ в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав на те, що відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсій, які призначаються військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, обчислюється з окладу за посадою, військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством. Оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалість безперервної військової служби та разова премія не мають систематичного характеру, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії згідно Закону. З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому, до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога, тощо. Відтак, зазначені види грошового забезпечення не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей. Таким чином, щомісячна додаткова грошова допомога та премія, не належать до надбавок, доплат або підвищень, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення, а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

06.09.2018 р. до суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача повністю підтримує заявлені позовні вимоги, а доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що не спростовують доводів позивача, що викладені у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив, та надані докази.

Представник відповідача ГУ ПФУ в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином. 25.08.2020 р. до суду від представника ГУ ПФУ в Житомирській області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши його доводи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України. 14 квітня 2017 р. на підставі наказу Міністра оборони України від 06.04.2017 р. № 229, позивача було звільнено з посади заступника начальника управління цивільно-військового співробітництва Збройних Сил України у запас за станом здоров`я та, згідно наказу начальника Управління цивільно-військового співробітництва Збройних Сил України від 14.04.2017 р. № 29, було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

З 15.04.2017 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вбачається, що у 2017 році позивач отримав довідку Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за періоди з 01 квітня 2015 р. по 21 травня 2015 р. включно та з 14 червня 2016 р. по 31 березня 2017 р. включно, та довідку Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 06.07.2017 р. № 305/492 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 22 травня 2015 р. по 13 червня 2016 р., з яких вбачаються суми нарахованого (виплаченого) йому грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та премії згідно ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Встановлено, що 02.08.2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області з заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням всіх видів його грошового забезпечення, відповідно до наданих довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 та від 06.07.2017 р. № 305/492.

Листом від 16.08.2017 р. за № 1527/Т-11, ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача про те, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії щодо місячної додаткової грошової винагороди, яка зазначена у наданій позивачем довідці від 26.04.2017 р. № 305/287, - відсутні.

У вказаному листі від 16.08.2017 р. за № 1527/Т-11 на ім`я позивача, ГУ ПФУ в Житомирській області посилається на положення ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" та зазначає, що вказаними нормами не передбачено такі види грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; винагорода за безпосередню участь в АТО; грошова допомога у разі звільнення з військової служби; компенсація за невикористану відпустку та індексація.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу ОСОБА_1 була призначена 15.04.2017 року з таких видів грошового забезпечення як: посадовий оклад - 1804,00 грн.; оклад за військове звання - 135,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 35% - 678,65 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 5610,07 грн.

Грошове забезпечення для обчислення пенсії було визначено станом на 13.04.2017 р. - дату звільнення позивача, на підставі його грошового атестату серії ЗУ № 355027 та довідок про додаткові види грошового забезпечення від 14.04.2017 р. № 305/260 та від 12.04.2017 р. № 305/253 за період з 01.04.2015 р. по 31.03.2017 р., і становить 8227,72 грн.

З листа ГУ ПФУ в Житомирській області від 16.08.2017 р. за № 1527/Т-11, вбачається, що на даний час загальний розмір пенсії позивача складає 8954,85 грн., в тому числі:

- основний розмір пенсії, з урахуванням мінімального розміру - 5759,40 грн.;

- збільшення основного розміру пенсії 25% - 1439,85 грн.;

- підвищення інваліду війни 3 групи - 393,60 грн.;

- цільова грошова допомога інваліду війни 3 групи - 50,00 грн.;

- надбавка на утримання 2-х непрацездатних членів сім`ї віком до 18 років - 1312,00 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі також Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Положеннями ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до преамбули Закону № 2262-XII держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04.04.2006 р., який набрав чинності 29.04.2006 р., в Закон № 2262-XII були внесені зміни і згідно пункту 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону з метою створення фінансових можливостей в державі для вирівнювання розмірів пенсій, призначених звільненим зі служби в різні періоди військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" (2262-12), незалежно від часу звільнення їх у запас або у відставку і ліквідації існуючої диспропорції в розмірах таких пенсій, ввести мораторій на розширення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам, які перебувають на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, нових додаткових щомісячних видів грошового забезпечення. Кабінет Міністрів України повинен забезпечити прийняття нормативно-правових актів щодо підвищення грошового забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років) за рахунок рівноцінної заміни сплачуваної їм щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років).

На виконання зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі Постанова № 1294). Зазначена постанова набула чинності з 01.01.2008 року.

Відповідно до п. 1 Постанови № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, Постановою № 1294 було змінено структуру грошового забезпечення військовослужбовців.

Положеннями п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців. Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25) до одноразових віднесені: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений ст. 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Разом з тим, ч. 1 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міноборони від 11.06.2008 р. № 260, зареєстровано в Мінюсті 14.07.2008 р. за № 638/15329.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міноборони, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міноборони (п.п. 3 п. 5 Постанови № 1294, п.п. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції).

Постановою від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (з наступними змінами) Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пп.2 п.1 вказаної постанови установлено вищезазначену винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Таким чином, порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби та визначення видів грошового забезпечення, що підлягають врахуванню при обчисленні пенсії, встановлено нормами цього Закону.

Судом встановлено, що відповідачем при обчисленні пенсії позивача не включено щомісячну додаткову грошову винагороду та премію відповідно до ст. 27 Дисциплінарного Статуту.

Велика Палата Верховного Суду приймаючи у подібних правовідносинах у справі №522/2738/17, постанова від 06.02.2019 року прийшла до висновку, що при обчисленні пенсії на підставі статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який є вичерпним.

Як встановлено судом та дана обставина підтверджується матеріалами справи, премія відповідно до ст. 27 Дисциплінарного Статуту, виплачувалась позивачу періодично, тобто такі виплати носили разовий характер, а отже не є щомісячним видом грошового забезпечення у розумінні вимог закону та не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія.

Так відповідно до ст. 27 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» до військовослужбовців застосовуються такі заохочення: в) нагородження грамотою, цінним подарунком або грошовою премією.

Таким чином, зазначена премія виплачувалась позивачу не щомісячно і за своєю правовою природою носить разовий характер як заохочення за певні досягнення.

Що стосується щомісячної додаткової винагороди, яка виплачується відповідно до постанови КМ України №889 від 22.09.2010 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови КМ України від 22 вересня 2010 року №889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду:1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Як вбачається з довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 та від 06.07.2017 р. № 305/492 про суми нарахованих (виплачених) позивачу видів грошового забезпечення, щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалась позивачу щомісячно, зокрема з 01 квітня 2015 р. по 21 травня 2015 включно, з 14 червня 2016 р. по 31 березня 2017 р. включно, з 22 травня 2015 р. по 13 червня 2016 р., тобто щомісячна додаткова грошова винагорода носить систематичний, щомісячний характер, належать до додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягає врахуванню під час обчислення пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24 червня 2020 року справа №642/1359/17, адміністративне провадження №К/9901/3137/17.

За таких підстав, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням премії відповідно до ст. 27 Дисциплінарного Статуту ЗСУ.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

При цьому, суд враховує, що з позовом до суду позивач звернувся 07.11.2017 року, до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії 02.08.2017 року.

Відповідно до матеріалів справи, зокрема довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 14.04.2017 р. № 305/260 та від 14.04.2017 р. № 305/253 , вбачається, що до складу довідок вказані позивачем додаткові види грошового забезпечення включено не було, зокрема не було включено щомісячної додаткової грошової винагороди. При цьому, відповідач не міг врахувати вказані довідки при призначенні пенсії, починаючи з 15.04.2017 року.

Заяву про проведення перерахунку пенсії та довідки про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у т. ч. і щодо щомісячної додаткової грошової винагороди, позивач подав 02 серпня 2017 року. Тому, проведення перерахунку пенсії позивачу слід провести з дати подання такої заяви та довідок, а саме з 02 серпня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право у встановленому порядку, звернутися суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правово акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. На підставі Конституції громадянину гарантується право звернення до суду для захисту прав і свобод.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статтями 4-12, 17-20, 72-77, 132, 139, 241, 244, 246, 250, 255, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 та від 06.07.2017 р. № 305/492.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 р. № 305/287 та від 06.07.2017 р. № 305/492, починаючи з 02.08.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір