Справа № 826/4143/17
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 826/4143/17

адміністративне провадження № К/9901/8706/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 826/4143/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго»

до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, начальника відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгенівни

третя особа: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»

про визнання дій протиправними, скасування запису, зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2017 року (головуючий суддя Арсірій Р. О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року (головуючий суддя Бабенко К. А., судді: Ключкович В. Ю., Файдюк В. В.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (далі - ПАТ «Донбасенерго») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, начальника відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Панкової О. Є., третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»), в якому просило:

- визнати протиправною (незаконною) реєстраційну дію начальника відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Панкової О. Є. з внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ «Укрзалізниця» (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах, від 02 грудня 2016 року № 3060039 «зміна додаткової інформації»;

- скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) запис про внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ «Укрзалізниця» (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 02 грудня 2016 року № 3060039 «зміна додаткової інформації»;

- зобов`язати Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію, вилучити з Реєстру запис про внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ «Укрзалізниця» (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 02 грудня 2016 року № 3060039 «зміна додаткової інформації».

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі здійснили реєстраційні дії без дотримання вимог п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV), з порушенням положень ч. 6 ст. 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4442-VI «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (далі - Закон № 4442-VI), постанов Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»», від 02 вересня 2015 року № 735 «Питання акціонерного товариства «Українська залізниця», від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» (далі - Постанови КМУ № 200, № 735, № 604), оскільки, всупереч наведеним приписам законодавства, у розділі «Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою» в графі «Інші відомості» зазначено не відомості про телефон та адресу електронної пошти, а відображено інформацію щодо умов правонаступництва, які не передбачені наведеними вище актами законодавства. Позивач вважає, що зазначений запис у Реєстрі порушує його право на отримання оплати за поставлену електроенергію від правонаступника підприємства - споживача і право на оформлення договірних правовідносин щодо купівлі - продажу електроенергії.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, позов задоволено повністю.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачами не доведено правомірності дій щодо вчинення реєстраційної дії за № 3060039 з внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ «Укрзалізниця», яка не пов`язана із зміною установчих документів юридичної особи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 24 січня 2018 року ПАТ «Українська залізниця» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

6. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що дії державного реєстратора є правомірними й не порушують жодних вимог законодавства і прав позивача, оскільки внесені ним записи до Реєстру є лише статистичними даними, носять виключно інформаційний характер, а обставини справи щодо умов правонаступництва, враховуючи юрисдикцію адміністративних судів, взагалі не підлягали дослідженню. Також, скаржник, з посиланням на положення ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначив, що суди попередніх інстанцій не дослідили обставин справи стосовно впливу дій відповідачів і прийнятого ними рішення на права позивача, який, на думку третьої особи, не є учасником правовідносин між ним і суб`єктом владних повноважень щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ «Укрзалізниця», які не пов`язані зі змінами в установчих документах.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2018 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М. І., судді: Берназюк Я. О., Коваленко Н. В., справу передано головуючому судді.

8. Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у справі за вищевказаною касаційною скаргою.

9. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року № 434/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 липня 2019 року, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С. Г., суддів: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.

10. 17 липня 2019 року ПАТ «Укрзалізниця» подано до Верховного Суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

11. Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2019 року справу за позовом ПАТ «Донбасенерго» до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, начальника відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Панкової О. Є., третя особа - ПАТ «Українська залізниця» про визнання дій протиправними, скасування запису, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

12. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року справу за вказаним позовом повернуто до Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.

13. Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2020 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 28 вересня 2020 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, статтею 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4442-VI «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» передбачено, що утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

15. Згідно з ч. 6 ст. 2 вказаного Закону товариство залізничного транспорту загального користування є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

16. Утворення такого товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених вказаним Законом.

17. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» передбачено утворення ПАТ «Укрзалізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

18. Додатком 1 вказаної Постанови визначено Перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється ПАТ «Українська залізниця».

19. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 735 затверджено Статут ПАТ «Укрзалізниця».

20. Пунктом 1 Статуту передбачено, що ПАТ «Укрзалізниця» є юридичною особою, що утворена відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

21. 21 жовтня 2015 року було проведено державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця» з внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (надалі по тексту - ЄДР).

22. 02 грудня 2016 року начальником відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - державним реєстратором Панковою О. Є. Печерської районної в місті Києві державної адміністрації було вчинено реєстраційну дію за № 3060039 з внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ «Укрзалізниця», яка не пов`язана із зміною установчих документів юридичної особи, відповідно до якої до інформації про ПАТ «Укрзалізниця», яка міститься в ЄДР, в розділ «Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою» в графі «Інші відомості» було внесено такий запис: «Правонаступництво щодо ДП «Донецька залізниця» (код 01074957), ДЗ «Дорожня лікарня станції Ясинувата ДП «Донецька залізниця» (код 01112451), ДЗ «Дорожня лікарня станції Донецьк ДП «Донецька залізниця» (код 01112161), ДП «Донецький проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України» (код 01095770) настає згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника».

23. Не погоджуючись з правомірністю вказаної реєстраційної дії, ПАТ «Донбасенерго» звернулося до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

25. Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України; тут і далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).

26. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

27. Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

28. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

29. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

30. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

31. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або їхніх службових чи посадових осіб є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі зазначених суб`єктів не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

32. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

33. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

34. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

35. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

36. Як убачається з матеріалів справи, вимогами у цій справі є визнання протиправними і скасування реєстраційних дій державного реєстратора, пов`язаних із внесенням до Реєстру відомостей про ПАТ «Українська залізниця», які, за твердженням ПАТ «Донбасенерго», перешкоджають реалізації його прав та інтересів у правовідносинах з ПАТ «Українська залізниця», що є правонаступником ДП «Донецька залізниця», а саме зобов`язань, які випливають із договору купівлі-продажу електроенергії, укладеного з ДП «Донецька залізниця».

37. Таким чином, визнання протиправними і скасування реєстраційних записів щодо третьої особи покликане, як стверджує позивач, необхідністю захисту його прав (зокрема майнових) у правовідносинах з правонаступником юридичної особи, діяльність якої, на думку позивача, припинена.

38. Отже, спір у цій справі виник у відносинах, пов`язаних із припиненням діяльності однієї юридичної особи та правом правонаступництва іншої, відтак - має приватноправовий характер і з огляду на суб`єктний склад сторін спору має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

39. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 361/5591/17 та від 19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17.

40. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

41. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

42. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

43. На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

44. Системний аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень у межах спеціалізації судів підпорядковано гарантіям права кожної людини на ефективний судовий захист.

45. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

46. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

47. Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 23, 24 та тексті свого рішення у справа «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві керується законом, що приймається парламентом»; фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

48. Європейський суд з прав людини у пункті 44 рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 13089/87).

49. Частиною першою статті 354 КАС України встановлено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

50. Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, начальника відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгенівни, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» про визнання дій протиправними, скасування запису, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго», що розгляд цієї справи віднесено до господарської юрисдикції та що він вправі протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій