Справа № 191/2062/20
Суддя: Кухар Д. О.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/2062/20
Провадження № 2-а/191/29/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді Кухаря Д.О., за участю секретаря: Яніної О.В. розглянувши без фіксування технічними засобами в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Кобеляцького відділу поліції Бондар Сергія Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду з позовом достаршого сержанта поліції Кобеляцького відділу поліції Бондар Сергія Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.06.2020 року старшим сержантом поліції Кобеляцького відділу поліції Бондар Сергієм Миколайовичем було винесено постанову серії БАА № 223772 про притягнення його - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по частині 1 статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Відповідно до змісту постанови, він, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВМW 525, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 21.06.2020 о 10-30 годині в с. Бутенки по вул. Полтавській не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який встановлено перед залізничним переїздом та здійснив подальший рух без зупинки.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам ст. ст. 258, 276, 278, 283 КУпАП.

Незаконно розглянувши справу, інспектор не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, крім того, інспектор Бондар С.М. не виконав вимог ст. 245 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Інспектор Бондар С.М. виніс постанову, без будь-якої підготовки до розгляду справи, не було повідомлено за що виноситься постанова, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, чим були порушені приписи ст. ст. 278, 279 КУпАП. Права та обов`язки позивачу роз`яснені не були, чим порушено ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Як вже було зазначено, суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що ним нібито не було виконано вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено».

Однак, вважає вказану постанову безпідставною, протиправною та винесеною з порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки Правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Якщо знак 2.2 встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацію, водій повинен зупинитися перед стоп - лінією, а за її відсутності - перед цим знаком.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП, не визнає в повному обсязі, в зв`язку з тим, що на переїзді, зазначеному у постанові, взагалі відсутній дорожній знак 2.2. Також, на даному залізничному переїзді відсутня стоп - лінія. Тобто, перетинаючи залізничний переїзд у даному випадку він зобов`язаний був керуватися положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина). До та в момент перетину залізничного переїзду ані сигнал світлофора, ані положення шлагбаума не забороняли проїзд через залізничний переїзд.

Враховуючи вищевикладене, просить суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 223772.

В судове засідання позивач не з`явився, але до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки у судове засідання суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву або заперечень проти позову не скористався.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України - неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанції

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором поліції Бондар С.М. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серіїБАА № 223772 від 21.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ч.1 ст. 123 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Позивач у позовній заяві зазначив, що він не порушував п.п. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР України, підтвердженням чого є фотокартка з фіксацією залізничного переїзду з обох сторін в с. Бутенки, ш. Полтавське, яка свідчить про відсутність на переїзді дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та стоп лінії.

Перевіривши законність і обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у суді жодним чином не доведено правомірності свого рішення, не надано суду достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.123 КУпАП, а позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП, а тому право останнього є порушеним, у зв`язку з чим воно підлягає захисту судом шляхом задоволення вказаного позову.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню, шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або сплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Таким чином, з відповідача, на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 72, 73, 77, 132, 139, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову БАА № 223772 від 21.06.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар