Справа № 640/19602/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Київ № 640/19602/19

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ).

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач), у якому просить податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем «Податок на доходи фізичних осіб 11010500» на суму 21 225 грн., 00 коп., у тому числі 16980,00 грн. з податку на доходи та 4245,00 грн. штрафні (фінансові санкції) визнати неправомірним та скасувати.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 року №, відповідачем порушено норми Податкового кодексу України, так як відповідач не мав права у даному випадку всупереч п.54.3 ст.54 ПКУ, ст.179 ПКУ:

- самостійно визначати суму узгодженого податкового зобов`язання за умови подання декларації платником податку;

- покладати обов`язок повторно сплатити податок на доходи 16 980 грн. на платника податків;

- застосувати фінансову санкцію 25% від цієї сумі;

- скорочувати строк сплати податку, встановлений ПКУ (10-денний строк з дня отримання ППР замість строку до 01 серпня 2019 p.),

не зважаючи на подану позивачем декларацію та повну фактичну сплату податку до бюджету у встановлений строк і відповідно надходження податку до бюджету.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у відзиві не погоджується із позовними вимогами та вказує на те, що відповідачем проведена камеральна перевірка податкової декларації про майновий стан і доходів за 2018 рік ОСОБА_1 , згідно якої сформовано податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у розмірі 21 225 грн. (основний платіж - 16980,00 грн., штрафні санкції - 4245,00грн.).

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

11.09.2018 року позивачем за договором дарування, посвідченим нотаріально та зареєстровано за №702 було одержано у дарунок земельну ділянку кадастровий номер :91:489:0009 вартістю 339 600 грн., визначеною згідно експертного звіту суб`єкта оціночної діяльності.

05.03.2019 року за вих.№К28041/М/26-15-13-04-20 відповідач повідомив позивача про необхідність подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік у зв`язку з отриманням останньої доходу внаслідок прийняття у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення.

Як вбачається із вказаного листа від 05.03.2019 року за вих.№К28041/М/26-15-13-04-20, відповідач запросив позивача до Центру обслуговування платників за місцем її податкової адреси (місцем реєстрації) до 02 травня 2019 року для подання нею податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік та/або надання пояснення і їх документального підтвердження до ГУ ДФС у м. Києві за адресою: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 2.

Судом встановлено, що податкова декларація про майновий стан і доходи за 2018 рік позивачем була подана 12.04.2019 р. до контролюючого органу за місцем податкової адреси - до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві, що підтверджується відміткою ДПІ про її отримання.

Письмового повідомлення про відмову у прийнятті від позивача податкової декларації у відповідності до п.49.11 ПКУ контролюючим органом у встановлений строк позивачу не надавалося та у матеріалах справи не міститься, протилежного відповідачем до суду не надано.

Згідно вказаною декларації позивачем було самостійно визначено зобов`язання із сплати податку на доходи в сумі 16 980 грн. та військового збору у сумі 5 094 грн.

Також, 02.07.2019 p. позивачем в сумі 16 980 грн. було сплачено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на рахунок УДКСУ у Святошинському р-ні ГУ ДКСУ м.Києва 026009 код отримувача 37962074 банк 899998 за кодом платежу 11010500, призначення платежу: «* 101 ; НОМЕР_1 ; 11010500; ОСОБА_1 ; Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування», що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 29 від 02.07.2019 р. ГУ Ощадбанку по м.Києву та області, та сплачено позивачем 5 094 грн. військового збору, що підтверджується квитанцією № 30 від 02.07.2019 року.

Однак, відповідачем 09.07.2019 року було прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 № за порушення п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Як вбачається із оспорюваного податкового повідомлення-рішення, податковим органом згідно з підпунктом 54.3.2 п. 54.3 статті 54 та п. 58.1 статті 58 Податкового кодексу України податковим органом збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб 11010500» на суму 21 225 грн.00 коп., у тому числі 16 980 грн. з податку та 4 245 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись з оспорюваним податковим повідомленням-рішенням, позивач 22.07.2019 року подав до Державної фіскальної служби України скаргу про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 09.07.2019 року №.

Розглянувши скаргу позивача, Державною податковою службою України 17.10.2019 року було прийнято рішення №2073/6/99-00-08-05-04, яким скаргу позивача було залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (п. 2 ст. 719 ЦКУ).

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПКУ).

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV ПКУ, відповідно до п. 163.1 ст. 163 якого об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з розділом IV ПКУ (пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПКУ).

Статтею 174 ПКУ встановлено порядок оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав.

Об`єкти дарування, зазначені в пункті 174Л ст. 174 ПКУ, зокрема об`єкти нерухомості, подаровані платнику податку іншою фізичною особою, оподатковуються згідно з правилами, встановленими розділом IV для оподаткування спадщини (п. 174.6 ст. 174 ПКУ).

Згідно з пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 ПКУ вартість будь-якого об`єкта дарування, що отримується у дарунок обдаровуваними, які не є членами сім`ї дарувальника першого та другого ступенів споріднення оподатковується за ставкою 5 відс., визначеною п. 167.2 ст. 167 ПКУ.

Відповідно до п. 174.3 ст. 174 ПКУ особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є обдаровувані, які отримали дарунок.

Дохід у вигляді вартості отриманого у дарунок нерухомого майна у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім зокрема, обдаровуваних резидентів, які отримали у дарунок об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також тих резидентів, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів дарування.

Також вказаний дохід є об`єктом оподаткування військовим збором (пп. 1.2 п. 16 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Ставка військового збору становить 1,5 відсотків об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 16і підрозділу 10 розділу XX ПКУ (пп. 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

При цьому згідно п. 49.18.4 ПКУ податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним. Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.(п. 179.7 ст.179 ПКУ).

Відтак, суд зазначає, що згідно вказаних норм ПКУ у позивача виникли обов`язки: подати річну податкову декларацію у строк до 01.05.2019 р. та сплатити податок на дохід фізичної особи у розмірі 5% від вартості отриманого у дарунок нерухомого майна , який складає 16 980 грн., та війсковий збір 1,5% в сумі 5 094 грн. у строк до 01.08.2019 р.

Судом встановлено, що позивачем самостійно сплачено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 16 980 грн., що підтверджується квитанцією №29 від 02.07.2020 року, а також військовий збір у розмірі 5094,00 грн. відповідно до квитанції №30 від 02.07.2019 року, протилежного відповідачем до суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, письмового повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації позивача у відповідності до п.49.11 ПКУ контролюючим органом у встановлений строк не надавалося, а відтак податкова декларація за 2018 p., подана позивачем 12.04.2019 p. вважається прийнятою датою 12.04.2019 року, а податкове зобов`язання - узгодженим.

Суд також вказує на те, що із податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік вбачається, що сума податку 16 980 грн. вказана у графі 6 ряд. 10, гр.6 ряд. 10.5, та визначена розд. VI декларації код рядка 18.

Відсутність дублюючого запису у гр..22.1 не призвела до ненадходження платежу до бюджету, податкове зобов`язання визначено самостійно платником податків у ряд. 18, тому у податкового органу не було підстав самостійно визначати податкове зобов`язання з податку надоходи фізичних осіб та застосовувати фінансову санкцію (штраф), так як фінансова санкція (штраф) застосується у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового Кодексу (ст..123 Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що податковий орган не заперечує факту надходжень грошових коштів, сплачені позивачем на виконання податкових зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 73, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )- задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у м. Києві 09.07.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем «Податок на доходи фізичних осіб 11010500» на суму 21 225 грн., 00 коп., у тому числі 16980,00 грн. з податку на доходи та 4245,00 грн. штрафні (фінансові санкції).

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шісдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська