Справа № 641/5465/20
Суддя: Боговський Д. Є.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/93/2020 Справа №641/5465/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рубана Едуарда Вікторовича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до місцевого загального суду як адміністративного суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК № 2406554 від 18.04.2020 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 18.04.2020 відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України. Позивач із даною постановою інспектора поліції не згоден, оскільки судове рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 6 місяців було ухвалено Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 25.02.2010, набрало законної сили 09.03.2010, а тому визначений судовим рішенням строк адміністративного стягнення сплинув в жовтні 2010 року і з цього часу його право на керування транспортними засобами поновлено, жодних інших судових рішень про обмеження його у праві керування транспортними засобами станом на 18.04.2020 не існує, йому не було надано право скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, проігноровано процедуру розгляду справи та його пояснення щодо обставин.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Натини А.О. про підтримання заявлених позовних вимог та слухання справи за його відсутності.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Рубан Е.В. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

18.04.2020 інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Рубаном Е.В. було складено постанову серії ЕАК № 2406554 про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в якій зазначено, що 18.04.2020 об 11-23 годині в районі будинку № 26 по вул. Гожулівській в м. Полтаві водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП України, у зв`язку із чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Також 18.04.2020 інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Рубаном Е.В. було вилучено у водія ОСОБА_1 посвідчення водії серії НОМЕР_1 , про що складено відповідний Акт вилучення посвідчення водія, з якого вбачається, що посвідчення водія вилучається у зв`язку із виконанням постанови № 3313694 від 25.02.2010, Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

ОСОБА_1 із даною постановою інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рубана Е.В. не погодився, оскільки вона була винесена упереджено та без усіх достатніх даних, без його пояснень.

Так, згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.02.2010 у справі № 3-471/10 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнього було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративного стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців; дана постанова набрала законної сили 09.03.2010.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою перевиховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування даним правом. Дана стаття також передбачає, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Позбавлення спеціального права, наданого громадянинові, основне адміністративне стягнення, яке накладається на громадян в разі систематичного вчинення ними адміністративних правопорушень.

Стаття 221 КУпАП відносить до компетенції суду накладення стягнення на правопорушника за порушення правил дорожнього руху (далі ПДР), зокрема, ті, що передбачені в тому числі і ст. 124 КУпАП: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

При цьому, виключне право на застосування позбавлення спеціального права за порушення ПДР як окремого виду адміністративного стягнення має лише суд. Якщо суддя при розгляді адміністративної справи прийме рішення про позбавлення спеціального права, то відповідно до ст. 317 КУпАП (органи, що виконують постанову про позбавлення спеціального права) таке рішення направляється на виконання.

Відповідно до положень ст. 321 КУпАП щодо обчислення строків позбавлення спеціального права, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови. Якщо особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Після призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому законом порядку вилучені в неї документи. Вилучене посвідчення водія транспортного засобу повертається особі, яку було позбавлено спеціального права керування транспортними засобами, після успішного складання нею у відповідному підрозділі МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, іспитів для отримання права керування.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ «Про внесення змін де деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту тощо.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 395.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст. 285 КУпАП).

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на підтвердження правомірності складання оскаржуваної постанови, а також ухилення ОСОБА_1 від здачі посвідчення водія до суду не надано жодних належних та допустимих доказів.

Згідно положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 10, 13, 14, 72, 241-246, 257, 262-263, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2406554 від 18.04.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Рубан Едуард Вікторович, м. Полтава, вул. Європейська,164.

Суддя - Д. Є. Боговський