Справа № 400/3399/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3399/19

Категорія:106020000

Головуючий в 1 інстанції: Марич М.Є.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДФС, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 01.10.2019 року №103-дс про притягнення його до дисциплінарної відповідальності як заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області.

В обґрунтованість позовних вимог зазначалося, що оспорюваним наказом за підписом в.о. начальника ДФС позивачу оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, незадовільний стан організаційної роботи та відсутність ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів. В протиправність зазначеного наказу позивач насамперед зазначив, що з 22.08.2019 року погоджено припинення функцій і повноважень ДФС та утворенням відповідної ліквідаційної комісії, головою якої є в.о. голови ДФС. Позивач вважає, що останній користується правом на підпис документів ДФС лише як голова комісії з припинення ДФС в межах повноважень, які наведені в частинах 19 та 21 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 20.11.2011 №1074, і такі повноваження стосуються виключно дій по ліквідації юридичної особи - органу державної влади, серед яких відсутні повноваження щодо притягнення держслужбовців до дисциплінарної відповідальності за будь-які періоди. Крім того, на думку позивача, станом на день подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у ДФС була відсутня дисциплінарна комісія, створена згідно вимог чинного станом на 26.09.2019 року законодавства, та більшість її членів вже не були працівниками ДФС. Також позивач звернув увагу суду, що в оспорюваному наказі вказується, що він притягується до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків, незадовільний стан організації роботи та відсутність ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів, водночас, в констатуючій частині наказу мова йде виключно про діяльність ОСОБА_2 як Голови Комісії ГУ ДФС у Миколаївській області, яка приймає відповідні рішення колегіально. Крім того позивач зазначив, що в порушення вимог частини першої статті 75 Закону України "Про державну службу" перед накладенням дисциплінарного стягнення від нього не було відібране письмове пояснення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ДФС від 01.10.2019 р. №103-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 .

За рахунок бюджетних асигнувань ДФС на користь позивача стягнуто судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДФС подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що приймаючи оспорюваний наказ відповідач діяв у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу". Апелянт стверджує, що за результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи Комісією встановлено дисциплінарний проступок, який полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, незадовільному стані організації роботи та відсутності ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних та суттєвих недоліків і порушень у діяльності цих структурних підрозділів, про що складено висновок від 24.09.2019 року про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку. Враховуючи те, що факт вчинення дисциплінарного проступку підтвердився за результатами проведеного дисциплінарного провадження, Головою Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України рекомендовано застосувати до заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, незадовільному стані організації роботи та відсутності ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних та суттєвих недоліків і порушень у діяльності цих структурних підрозділів. Апелянт наполягає, що матеріали Дисциплінарної справи позивача належним чином свідчать, що Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС здійснено всі заходи для забезпечення прав позивача під час проведення дисциплінарного провадження визначених нормами Закону України "Про державну службу", позивач належним чином був повідомлений про порушення дисциплінарної справи, йому надано пропозицію для надання пояснень та можливість ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що наказом ДФС від 17.02.2016 року № 378-о ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області. Відповідно до абзацу третього пункту 2 частини другої статті 6 Закону України "Про державну службу", ця посада віднесена до категорії "Б" посад державної служби.

Згідно з наказами Головного управління від 24.04.2018 року № 907 "Про розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління ДФС у Миколаївській області", від 11.09.2018 року № 2002 "Про розподіл обов`язків між керівництвом ГУ ДФС у Миколаївській області", у вересні 2018 року позивач керував роботою, зокрема, управління погашення боргу Головного управління.

На підставі Наказу ДФС від 15.05.2019 р. №377 "Про проведення тематичної перевірки" проведено виїзну позапланову тематичну перевірку стану організації роботи ГУ ДФС у Миколаївській області щодо залучення резервів наповнення бюджету, забезпечення виконання індекативних показників доходів та з інших питань.

Згідно доповідної записки, за результатами вищезазначеної перевірки було встановлено ряд порушень в організації роботи ГУ ДФС у Миколаївській області, у зв`язку з чим було внесено пропозиції щодо посилення відповідальності посадових осіб за виконання покладених на них службових обов`язків та вжиття відповідних заходів випливу у вигляді ініціювання дисциплінарних проваджень стосовно посадових осіб, якими допущено виявлені перевіркою недоліки та порушення.

З метою визначення ступеня, характеру та тяжкості дисциплінарного проступку дорученням від 12.07.2019 року №322/99-99-01-25 до доповідної записки від 25.06.2019 року №1098/99-99-06-01-01-20 Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС було доручено здійснити дисциплінарні провадження за неналежне виконання службових обов`язків з організації роботи та контролю, координації діяльності підпорядкованих структурних підрозділі та територіальних органів стосовно, зокрема, заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 .

На підставі доручення Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ відносно позивача було порушено дисциплінарне провадження, у ході якого розглянуто дисциплінарну справу та встановлено, що заступником начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_3 , який відповідно до наказів ГУ ДФС у Миколаївській області від 11.09.2018 року №2002 та від 16.05.2019 року №1103 "Про розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління ДФС у Миколаївській області" спрямовував та координував діяльність, зокрема, управління погашення боргу, а також відповідно до наказу ГУ ДФС у Миколаївській області від 28.03.2019 року № 696 "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Миколаївській області від 14.03.2018 № 531" очолював Комісію ГУ ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, не забезпечено належної організації роботи та ефективного контролю, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних та суттєвих недоліків і порушень у діяльності структурних підрозділів ГУ ДФС у Миколаївській області за напрямами, функціональне керівництво яким здійснює заступник начальника Головного управління ОСОБА_4 .

Перевіркою дотримання вимог пункту 1.6 Критеріїв ризиковості платника податків за період здійснення позивачем керівництва роботою Комісії ГУ ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації встановлено випадки несвоєчасного внесення до переліку ризикових платників податків 16 суб`єктів господарювання, яким у період після виникнення критеріїв ризиковості та до моменту внесення до переліку ризикових платників податків зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) податкові накладні із обсягом податку на додану вартість у загальному розмірі 11 920,4 тис.грн. Також встановлено неналежно організовано роботу підпорядкованих підрозділів, що призвело до невнесення/несвоєчасного внесення до переліку ризикових платників за наявності ознак, визначених пункту 1.6 Критеріїв ризиковості платника податків (наявна податкова інформація, що свідчить про здійснення ризикових операцій, зокрема, відповідно до підсистеми 2.19 АС "Аудит"), та одночасно наявності критеріїв ризиковості здійснення операцій 11 суб`єктів господарювання, якими у період після виникнення критеріїв ризиковості та до моменту внесення до переліку ризикових платників податків зареєстровано в ЄРПН податкові накладні із обсягом податку на додану вартість у загальному розмірі 12 590,4 тис.грн. Встановлено 16 суб`єктів господарювання, що за даними ЄРПН здійснюють придбання товарно-матеріальних цінностей виключно у платників податків, якими у податкових накладних, виписаних на суб`єктів господарювання, що обліковуються ГУ ДФС у Миколаївській області, та поданих на реєстрацію протягом місяця сукупно зазначається обсяг постачання менше 500,00 тис.грн., ймовірно з метою уникнення автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків та реєстрації таких накладних в ЄРПН за відсікаючим критерієм. Такими суб`єктами господарювання зареєстровано в ЄРПН податкові накладні із обсягом ПДВ 28 136,6 тис.грн.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи Комісією встановлено дисциплінарний проступок, який полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, незадовільному стані організації роботи та відсутності ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних та суттєвих недоліків і порушень у діяльності цих структурних підрозділів, про що складено висновок від 24.09.2019 року про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку.

Враховуючи те, що факт вчинення дисциплінарного проступку підтвердився за результатами проведеного дисциплінарного провадження, Головою Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України рекомендовано (подання "Про результати розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_5 " від 26.09.2019 року) застосувати до заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, незадовільному стані організації роботи та відсутності ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних та суттєвих недоліків і порушень у діяльності цих структурних підрозділів.

На підставі акту про результати перевірки від 31.05.2019 року № 922/99-99-06-01-01-20, доповідної записки Департаменту внутрішнього аудиту від 25.06.2019 року № 1098/99-99-01-01-20, подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС від 26.09.2019 року № 1670/99-99-00-ДК-18 та пояснень ОСОБА_5 від 22.07.2019 року б/н, наказом ДФС України від 01.10.2019 №103-дс позивачу оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, незадовільний стан організації роботи та відсутність ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів.

02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 був ознайомлений із зазначеним наказом та не погодившись з його законністю та обґрунтованістю звернувся до адміністративного суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що ДФС порушено процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яке полягає в не отримані від нього пояснень. При цьому суд не взяв до уваги складений Акт про ненадання пояснень та матеріалів, та лист про повідомлення позивача щодо можливості ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та надання пояснень, оскільки вважав, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення (під підпис) позивача про необхідність надання пояснень із зазначенням терміну їх надання. Також суд вважав недоведеною вину позивача у невиконанні ним посадових обов`язків, оскільки ДФС не було надано жодного документа, яким встановлено персональну відповідальність заступника начальника Головного управління за результати діяльності цього управління, зокрема діяльності позивача як голови колегіального органу комісії ГУДФС.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом № 889-VIII.

Частина перша статті 1 цього Закону визначає, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Відповідно до частини першої статті 8 вказаного Закону державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України

Приписами статті 61 Закону № 889-VIII визначено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Частиною першою статті 64 Закону № 889-VIII встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 65 вказаного Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Частиною першою статті 66 Закону № 889-VIII встановлено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно із частиною першою статті 67 цього Закону дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Відповідно до приписів частин першої та другої статті 68 цього ж Закону дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення, яким у свою чергу є державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Дисциплінарні стягнення, окрім зауважень, накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В" суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Частинами першої, десятої, одинадцятої статті 69 Закону 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно із статтею 73 Закону 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Згідно зі статтями 75, 76 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Відповідно до статті 77 цього Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції визнав доведеним факт неотримання від позивача перед накладенням дисциплінарного стягнення, письмового пояснення, як то передбачено частиною першою статті 75 Закону № 889-VIII.

Проте, зазначене спростовується листом ДФС від 30.07.2019 року № 24584/7/99-99-00-ДК-17, яким ОСОБА_1 було запропоновано відповідно до статей 73,75 Закону № 889-VIII надати особисті пояснення, а також ознайомитися із матеріалами дисциплінарної справи. Згідно відмітки, ОСОБА_1 отримав зазначений лист під підпис 31.07.2019 року (т.ІІ а.с.11). Крім того, про ознайомлення із зазначеним листом ОСОБА_1 повідомив ДФС, що підтверджено листом за його підписом № 3875/8/14-29-01-03-09 від 01.08.2019 року (т.ІІ а.с.6).

Водночас, правом на надання пояснень та ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи ОСОБА_6 не скористався, про що було складено акт про відмову від надання таких пояснень, якій міститься в матеріалах дисциплінарної справи (т.ІІ а.с.15).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про порушення його права на надання письмових пояснень, як то передбачено частиною першою статті 75 Закону № 889-VIII.

Щодо доводів позивача з посиланням на постановою КМУ від 20.11.2011 №1074, про відсутність у в.о. Голови ДФС повноважень щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів вважає їх помилковими, оскільки зазначеною постановою було затверджено Порядок який визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших органів виконавчої влади та їх територіальних органів. В даному випадку, в.о. Голови ДФС вирішував правовідносини, які виникають як результат впливу норм трудового права. Право приймати рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення в.о. Голові ДФС, як посадової особи, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади, надано частиною першою статті 77 Закону № 889-VIII.

Також колегія суддів вважає помилковими твердження позивача про те, що станом на день подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у ДФС була відсутня дисциплінарна комісія, створена згідно вимог чинного станом на 26.09.2019 року законодавства, з наступного.

Так, 26.09.2019 року набрав чинності Закон України від 19.09.2019 року № 117-IX, яким внесено зміни у статтю 71 Закону № 889-VIII, та передбачав, що порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Проте, такий порядок затверджений не був.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що висновок Дисциплінарної комісії про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку затверджено 24.09.2019 року, тобто до набрання чинності Закону № 117-IX. Тому, твердження позивача про те, що станом на дату подання Дисциплінарної комісії ДФС України від 26.09.2019 року відсутня Дисциплінарна комісія, створена згідно вимог чинного станом на 26.09.2019 року та більшість членів Дисциплінарної комісії ДФС України станом на 26.09.2019 року вже не були працівниками ДФС є безпідставними. При цьому, враховуючи приписи частини десятої статті 69 Закону № 889-VIII, якими встановлено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення, колегія суддів не вважає направлення подання відносно позивача 26 вересня 2019 року підставою для скасування оспорюваного наказу № 103.

Що стосується доводів позивача про недоведеність наявності в його діях як очільника колегіального органу дисциплінарного проступку, то колегія суддів звертає увагу, що з наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вбачається, що стягнення на нього накладено не за прийняття/неприйняття Комісією, яку очолював ОСОБА_1 рішень, а за несвоєчасне внесення до переліку ризикових платників податків відповідних даних, а також за неналежно організовану роботу підпорядкованих підрозділів, що призвело до невнесення/несвоєчасного їх внесення.

Відповідальність Голови Комісії за зазначене прямо передбачена пунктом 8 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №566 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за №752/30620, відповідно до якого Голова Комісії організовує її роботу і відповідає за виконання покладених на Комісію завдань та функцій, головує на її засіданнях та визначає коло питань, що підлягають розгляду. Голова Комісії визначає функціональні обов`язки кожного члена Комісії.

Абзацом 3 пункту 21 цього Порядку встановлено, що Комісія у день прийняття рішення вносить відповідний запис до Єдиного реєстру податкових накладних про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування або відмову в такій реєстрації.

Аналіз наведеного у сукупності свідчить, що відповідальний за несвоєчасне внесення до переліку ризикових платників податків, а також за неналежно організовано роботу підпорядкованих підрозділів, є Голова Комісії, тобто позивач. Пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним факт вчинення заступником начальника ГУ ДФС у Миколаївській остисті ОСОБА_1 , якій відповідно до наказу від 28.03.2019 року № 696 очолював Комісію ГУДФС дисциплінарного проступку.

З урахуванням встановлених обставин, а також, що наказом ДФС від 12.11.2018 року за № 718 ОСОБА_1 було оголошено догану, колегія суддів погоджується з визначення виду дисциплінарного стягнення оспорюваним наказом.

Таким чином, доводи позовної заяви ОСОБА_1 є неаргументованими, тому колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Ураховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і що судом порушено норми матеріального права невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 317 КАС України, скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволення позову.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року скасувати, та прийняти по справі нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 25 вересня 2020 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова