Справа № 420/5688/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5688/20

Категорія: 113070000

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року за матеріалами позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, територіального сервісного центру №5149, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - акціонерне товариство «Ідея Банк», ОСОБА_2 , Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій щодо неналежного надання адміністративних послуг щодо державної реєстрації автомобіля незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, територіального сервісного центру №5149, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - акціонерне товариство «Ідея Банк», ОСОБА_2 , Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області в якому просив:

визнати дії Регіонального Сервісного Центру МВС в Одеській області та Територіального Сервісного Центру №5149 щодо неналежного надання адміністративних послуг щодо державної реєстрації 17.12.2015 року автомобіля CHERY Eastar, 2011 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 незаконними

стягнути з Регіонального Сервісного Центру МВС в Одеській області та Територіального Сервісного Центру №5149 шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 129560 гривень та судові витрати:

- 768.40 грн. за подачу заяви про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі № 127/9324/19;

- 4229.73 грн. за подачу апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду по цивільній справі №127/9324/19;

- 1395.95 грн. стягнутого судового збору за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі №127/9324/19 на користь АТ «Ідея Банк»;

- 6500 грн. сплачені адвокату за надання правової допомоги по цивільній справі №127/9324/19;

- 1295.60 грн. за подачу позовної заяви до адміністративного суду;

- 5000 грн. за надання правової допомоги адвокатом по адміністративній справі;

- за явку адвоката та ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду відповідно до наданих проїзних документів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року адміністративний позов залишено без руху.

Зокрема, суд першої інстанції встановив, що в порушення:

ч. .2. ч.5 ст.160 КАС України позивачем не вказано в позовній заяві офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, територіального сервісного центру №5149, Жованік О.М., Головного управління ДКСУ в Одеській області, а також не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України ГУ ДКСУ в Одеській області.

ч. 3 ст.161 КАС України до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

в порушення ч.6 ст.161 КАС України, позивач не надав до позову заяву про поновлення строку звернення до суду.

Водночас, позивачу було надано 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали (з урахуванням строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)).

16 липня 2020 року від представника позивача, адвоката Кресюн В.А. надійшла: «збільшена позовна заява» (вхід. №27611/20) та заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою (вхід. №27605/20).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, при цьому обставини наведені позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду судом визнані неповажними, а отже дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог КАС України і підлягає поверненню позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильно встановлені обставини справи та порушення норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги з посиланням на практику Європейського суду з прав людини зазначено, що судом першої інстанції формально та упереджено розглянуто заяву про поновлення строку, а отже порушено право позивача на доступ до правосуддя. При цьому зазначає, що очікування позивача на завершення апеляційного перегляду справи є виправданим, логічним та має правову мету - не нести зайвих витрат та не створювати паралельних процесів.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (ч. 2).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, згідно з ч. ч. 1, 3 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Разом з тим, положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень цих норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону. Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст.160 КАС України.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Таким чином, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до позовної заяви і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі та виконати обов`язок з повідомлення про це осіб, які беруть участь у справі, суд залишає позовну заяву без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

Стаття 160 КАС України стандартизує структуру позовної заяви - містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Крім того, суд не повинен тлумачити положення статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, а також, застосовуючи положення ст.160,161 КАС України, формально підходити до цих норм, у зв`язку з чим позовні заяви безпідставно залишати без руху та повертати.

За змістом ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додат до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Таким чином, повернення позовної заяви є видом юридичної відповідальності особи за порушення строків на звернення з позовною заявою.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. ст. 121 КАС України).

При цьому, причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду тим, що ОСОБА_1 дізнався, що його автомобіль CHERY Eastar, 2011 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 був зареєстрований 17.12.2015 року з грубим порушенням законодавства України лише на кінці травня 2019 року, коли отримав з Вінницького міського суду Вінницької області копію Ухвали від 07.05.2019 року з позовом та додатками до нього. Водночас, розгляд цивільної справи по суті тривав з 07.05.2019 року по 20.05.2020 рік, в якій ОСОБА_1 намагався захистити та відстояти своє право власності на придбаний автомобіль, але його доводи та докази були залишені судами поза увагою, а отже ОСОБА_1 пропустив строк звернення до адміністративного суду з даним позовом з поважних причин, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

В даному випадку, судова колегія критично оцінює вказані доводи та зауважує, що наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості звернутись до суду з даним позовом у встановлені КАС України строки.

Посилання апелянта на те, що очікування позивача на завершення апеляційного перегляду справи є виправданим, логічним та має правову мету - не нести зайвих витрат та не створювати паралельних процесів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки розгляд справи на яку посилається позивач відбувалося в порядку цивільного судочинства та в ній вирішувався спір щодо звернення стягнення на предмет застави, водночас розгляд такої справи жодним чином не впливає на відновлення порушеного права шляхом визнання протиправними дій відповідачів щодо неналежного надання адміністративних послуг щодо державної реєстрації автомобіля.

Стосовно доводів апелянта, про те, що судом першої інстанції порушено право позивача на доступ до правосуддя, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки право на звернення до суду кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Отже, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.10.2019 по справі № 820/4188/18.

Посилання заявника на окремі фрагменти рішень Європейського суду у даному спорі Суд вважає необґрунтованими, так як правові позиції цих рішень покликані захищати інтереси особи та забезпечити їй належний захист від протиправних дій чи бездіяльності з боку держави та державних органів, уповноважених на виконання її функцій. Водночас, такі інтереси підлягають захисту при умові дотримання особою свої процесуальних обов`язків

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21.12.2010, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі "UnionAlimentariaSanders S.A. v. Spain" Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, позивачем не доведено наявності об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від його волевиявлення чи обставин, які були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, а тому, у даному випадку, відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску такого строку.

Суд звертає увагу на те, що за загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропуск відповідного строку на звернення до суду через байдужість до своїх прав або небажання скористатися цим правом не є поважною причиною пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення звернення до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 29 вересня 2020 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова