Справа № 620/2628/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/2628/20

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області) про: визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо встановлення ОСОБА_1 у липні 2020 року пенсії, розмір якої обчислений на рівні 80% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з липня 2020 року пенсію у розмірі 94% відповідного грошового забезпечення для обчислення пенсії; зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області сплатити на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії за період з липня 2020 року по день фактичної виплати.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем протиправно зменшено з липня 2020 року відсотковий розмір його пенсії до 80% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки він є особою, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 2, а максимальний розмір пенсії для таких осіб становить 95%, у зв`язку з чим вважає, що з липня 2020 року він протиправно позбавлений належного йому пенсійного забезпечення.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 30.07.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що на виконання судового рішення у справі №825/1743/18 з 22.08.2018 пенсію позивача було обчислено у розмірі 94% грошового забезпечення, а на виконання судового рішення у справі №825/232/18 з 01.01.2016 пенсію позивача перераховано у розмірі 80% грошового забезпечення. Щодо перерахунку позивачу пенсії у розмірі 94% грошового забезпечення з липня 2020 року зазначив, що пенсія позивачу зменшена не була, а під час проведення останнього перерахунку пенсії на виконання судового рішення основний розмір пенсії був обчислений у розмірі 80% грошового забезпечення. Також звернув увагу суду на той факт, що пенсію позивачу призначено з 22.08.2012, отже надалі проводяться перерахунки пенсії, а не нове її призначення, у зв`язку з чим вважає, що вимога позивача про призначення пенсії у розмірі 94% грошового забезпечення не підлягає задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.30).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 у справі №825/232/18, яке набрало законної сили 25.04.2018, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернігівської області, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», у розмірі 80 відсотків від грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача у розмірі 80% грошового забезпечення, що підтверджується відповідним перерахунком, наявним в матеріалах справи (а.с.31).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №825/1743/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернігівської області, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівські області призначити позивачу з 22.08.2012 пенсію в розмірі 94% відповідного грошового забезпечення для обчислення пенсії та сплатити на його користь суму недоотриманої пенсії за період з 22.08.2012 по день фактичної виплати.

З матеріалів пенсійної справи позивача, наявних в матеріалах справи, вбачається, що на виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 22.08.2012, виходячи з 94% грошового забезпечення (а.с.17,32).

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що різницю між сумою виплаченої пенсії та нарахованої на виконання судових рішень було включено до списків на виплату згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішення суду», який був чинний на момент виконання вказаних судових рішень.

Як вбачається з листа Пенсійного фонду України листа від 21.06.2020 №2800-030203-9/19983, за результатами розгляду документів, надісланих Головним управлінням за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №825/1743/18, Комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду було прийнято рішення про повернення матеріалів боржнику з підстав, що період, за який нараховано доплату пенсії на виконання рішення суду у справі №825/1743/18, визначено невірно: пенсія обчислюється в розмірі 94% грошового забезпечення, визначеного на час призначення пенсії позивачу, з 22.08.2012 до дати проведення перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». З 01.01.2016 розмір пенсії позивачу визначається на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 у справі №825/232/18 (а.с.34).

З перерахунку від 26.06.2020 випливає, що відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2020 з урахуванням 80% грошового забезпечення (а.с.18,33).

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

В рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

У свою чергу, у відповідності до статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Як встановлено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018 у справі №825/1743/18, відповідно до положень частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії в 2012 році, особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 2, максимальний розмір пенсії становив 95 процентів. Водночас, при призначення позивачу у 2012 році пенсії, органом пенсійного забезпечення було встановлено розмір пенсії, обчислений відповідно до вказаної статті, на рівні 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Виходячи з вищенаведеного, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції дійшли висновку, що вимога позивача щодо визнання протиправним встановлення позивачу в серпні 2012 року пенсії, розмір якої обчислений на рівні 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є обґрунтованою та, зокрема, зобов`язали ГУ ПФУ в Чернігівські області призначити позивачу з 22.08.2012 пенсію в розмірі 94% відповідного грошового забезпечення для обчислення пенсії і сплатити на його користь суму недоотриманої пенсії за період з 22.08.2012 по день фактичної виплати.

Суд зауважує, що відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №825/1743/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018, встановлено право позивача на призначення з 22.08.2012 пенсії в розмірі 94% відповідного грошового забезпечення, а у даній справі позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення позивачу у липні 2020 року пенсії, розмір якої обчислений на рівні 80% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язати відповідача призначити позивачу з липня 2020 року пенсію у розмірі 94% відповідного грошового забезпечення для обчислення пенсії, то встановлені у вищевказаних рішеннях суду у справі №825/1743/18 обставини мають преюдиційне значення у даній справі.

Суд відхиляє твердження відповідача, що вимога позивача провести перерахунок пенсії, виходячи з 94% грошового забезпечення, не відповідає нормам законодавства, діючим на момент розгляду позовної заяви, оскільки частиною 2 статті 13 Закону №2262-XII (зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні») визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а у подальшому 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Тобто відсотковий розмір грошового забезпечення визначається з урахуванням вислуги років, при цьому при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже враховуючи, що позивачу з 22.08.2012 призначено пенсію у розмірі 94% грошового забезпечення, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №825/1743/18, залишеного без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018, то і перерахунок останньої повинен відбуватись, виходячи з вищевказаного розміру.

За приписами статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи зміст вищевказаної норми, положення Закону України від 27.03.2014 №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким були внесені зміни до Закону № 2262-XII в частині визначення максимального розміру пенсії не більше 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, не розповсюджуються на порядок перерахунку пенсії позивачу, оскільки призведуть до зворотної дії у часі (дія нового нормативно-правового акта на відносини і факти, що мали місце до набуття ним чинності) та обмеження змісту і обсягу існуючих прав і свобод позивача.

Водночас, у відповідності до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У свою чергу, як встановлено судом, позивач мав обґрунтовані та розумні сподівання на перерахунок пенсії за вислугу років у правильному розмірі.

При цьому, ухиляючись від виплати пенсії позивачу, виходячи з 94% грошового забезпечення, відповідач невиправдано втручається у право позивача на мирне володіння належними йому грошовими коштами.

Такі дії свідчать про порушення ГУ ПФУ в Чернігівській області частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Аналогічна правова позиція була викладена і Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 (справа № 523/4930/15-а К/9901/1120/18) та від 24.04.2018 (справа № 686/12623/17 К/9901/849/17).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд відхиляє посилання відповідача на визначення позивачу з 01.01.2016 розміру пенсії 80% грошового забезпечення на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 у справі №825/232/18, оскільки вказане рішення суду прийнято раніше за рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №825/1743/18, залишеного без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018, яким встановлено право позивача на призначення з 22.08.2012 пенсії в розмірі 94% відповідного грошового забезпечення, отже без урахування вказаних обставин.

Суд зауважує, що з 22.08.2012 пенсія позивача призначена у розмірі 94% грошового забезпечення і подальший перерахунок останньої повинен відбуватись, виходячи з вищевказаного розміру.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо встановлення ОСОБА_1 у липні 2020 року пенсії, розмір якої обчислений на рівні 80% відповідних сум грошового забезпечення, і задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з липня 2020 року пенсію у розмірі 94% відповідного грошового забезпечення для обчислення пенсії, суд враховує, що позивачу вже призначено пенсію з 22.08.2012 у розмірі 94% грошового забезпечення, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №825/1743/18, залишеного без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати вірний спосіб захисту порушеного права та зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області провести перерахунок пенсії позивача у розмірі 94% відповідного грошового забезпечення для обчислення пенсії з липня 2020 року.

З огляду на встановлені обставини справи та з урахуванням зобов`язання судом відповідача провести перерахунок пенсії позивача з липня 2020 року у розмірі 94% відповідного грошового забезпечення для обчислення пенсії, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області сплатити на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії за період з липня 2020 року по день фактичної виплати.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірності своїх дій.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з предмету адміністративного позову та встановлених обставин під час розгляду справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо встановлення ОСОБА_1 у липні 2020 року пенсії, розмір якої обчислений на рівні 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 94% відповідного грошового забезпечення для обчислення пенсії з липня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області сплатити на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії за період з липня 2020 року по день фактичної виплати.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Суддя В.В. Падій