Справа № 127/14092/20
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 вересня 2020 р. Справа № 127/14092/20

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2020 вирішено адміністративну справу № 127/14092/20 за позовом ОСОБА_1 передати за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду.

Листом за вих. № 127/14092/20/6320/20 від 19.08.2020 на підставі вказаної ухвали Вінницький міський суд Вінницької області надіслав матеріали справи № 127/14092/20 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

27.08.2020 матеріали справи надійшли до Вінницького окружного адміністративного суду (вх. № 24085/20 від 27.08.2020).

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Вінницького окружного адміністративного суду від 27.08.2020 суддею для розгляду справи визначено суддю Сала П.І.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що позовну заяву належить залишити без руху з огляду на таке.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

1. Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Водночас з позовної заяви неможливо встановити, чи пов`язана така шкода саме з діями чи бездіяльністю пенсійного органу у сфері публічно-правових відносин та порушенням прав та інтересів позивача саме у таких відносинах.

До того ж у позовній заяві взагалі відсутнє обґрунтування заподіяної моральної шкоди та її розміру, що свідчить про недотримання позивачем вимог до позовної заяви, передбачених у п. 3, 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України.

2. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI).

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову становить:

- позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- позову немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено на рівні 2102,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в адміністративному позові заявив наступні позовні вимоги:

1) визнати протиправним рішення відповідача від 02.10.2019 № 38;

2) встановити юридичний факт страхового стажу набутого в Україні відповідно до трудової книжки, довідки про заробітну плату в МПП "Олест", електронного реєстру за № від 23.09.22019 соціального страхування по пенсійній справі;

3) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої суми пенсійного забезпечення від 23.09.2019 за страховий стаж, набутий в Україні.

4) стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд зазначає, що друга та третя вимоги хоч і виділені в окремі абзаци прохальної частини, однак є похідними від першої позовної вимоги, а тому розцінюються як одна вимога немайнового характеру. Тобто розмір судового збору за цією вимогою становить 840,80 грн.

Щодо четвертої вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 10000,00 грн, суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди.

Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28.11.2018 по справі № 761/11472/15-ц дійшов висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима є майновою вимогою, оскільки позивач її визначає у грошовому вимірі.

З огляду на викладене позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн є майновою вимогою. Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до адміністративного суду з відповідною позовною вимогою становить 840,80 грн.

Відтак загальний розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання до суду цього адміністративного позову становить 1681,80 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI, відповідно до якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак суд вважає, що положення п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI у даному випадку не підлягають застосуванню як підстава для звільнення позивача від сплати судового збору, адже зміст відповідної норми вказує на те, що вона застосовується тоді, коли факт незаконності рішення, дії чи бездіяльності на момент пред`явлення позову про відшкодування шкоди є встановленим у визначеному порядку. І лише після цього позивач, звертаючись в порядку цивільного судочинства із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, може посилатися на їх незаконність (протиправність) як на доведену обставину.

Крім того, з заявленого позову видно, що одночасно з вимогою про відшкодування шкоди, позивач також заявив вимогу про визнання неправомірним рішення (відмови) відповідача та зобов`язання його до вчинення певних дій. Саме із оскаржуваним рішенням позивач пов`язує підстави заподіяння йому моральної шкоди. Тому, з огляду на те, що оскаржуване позивачем у цій справі рішення на стадії відкриття провадження у справі не може вважатися неправомірним, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору із застосуванням п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI відсутні.

Також, як вже зазначалось, позовна заява містить вимогу немайнового характеру, на яку положення п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI взагалі не поширюються.

При цьому беруться до уваги висновки Верховного Суду, наведені в ухвалі від 30.07.2020 у справі № 9901/194/20.

Отже, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не вбачаю, докази на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору, передбачених статтею 5 Закону України "Про судовий збір", до позовної заяви не додано.

Відтак позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору в розмірі 1681,80 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 80 копійок) за наступними реквізитами:

одержувач: УК у м. Вінниці/отг м. Вінниця/22030101,

,

банк: Казначейство України (ЕАП),

рахунок: UA4002856,

призначення платежу: *;101;(код ЄДРПОУ для юридичних осіб, РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд,

або ж надати суду документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (якщо позивач має право на такі пільги).

3. Крім того, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Всупереч вказаним вимогам позивачем не надано копій доданих до позовної заяви документів для відповідача (згідно з додатками до позовної заяви позивач надав лише копію позовної заяви - додаток № 26).

Водночас суд зауважує, що дотримання правил, передбачених ч. 1 ст. 161 КАС України, є важливим, адже обов`язку позивача надати копію позовної заяви із додатками для направлення відповідачу кореспондує передбачений ч. 2 ст. 174 КАС України обов`язок суду надіслати їх відповідачу разом з ухвалою про відкриття провадження у справі.

При цьому жодних винятків з цього правила для позивачів-фізичних осіб закон не встановлює.

4. Крім того, згідно з п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак позовна заява ОСОБА_1 вищевказаного підтвердження не містить.

5. Крім того, всупереч вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві не зазначено код ЄДРПОУ відповідача. При цьому суд зауважує, що в цій частині вимоги закону не містять винятки і позивач зобов`язаний вказати у позовній заяві ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Така вимога є необхідною, зокрема, для того, щоб забезпечити виконання судового рішення, у випадку його прийняття на користь позивача. Адже серед обов`язкових реквізитів боржника у виконавчому листі є зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи.

Відтак позивачу необхідно зазначити у позовній заяві код ЄДРПОУ відповідача-юридичної особи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви, про які зазначено в цій ухвалі.

Дата постановлення ухвали обумовлюється тим, що в період з 01.09.2020 по 25.09.2020 включно головуючий суддя (суддя-доповідач) Сало П.І. перебував на лікарняному та у відпустці, що об`єктивно унеможливило вирішення питання про відкриття провадження у справі (залишення позовної заяви без руху) протягом 5-денного строку з дня надходження до суду позовної заяви (матеріалів справи).

Керуючись ст.ст. 21, 160, 161, 169, 171, 245, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення (отримання) копії ухвали.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, - для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович