Справа № 200/7426/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 р. Справа№200/7426/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Руссоль-Україна» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Руссоль-Україна» (далі - ТОВ «Руссоль-Україна») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просило:

1) визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо зменшення в інтегрованій картці платника податку на додану вартість ТОВ «Руссоль-Україна» (ІПН 39) суми бюджетного відшкодування у розмірі 10285014,60 грн. за рахунок погашення податкових зобов`язань з ПДВ:

- 746945,23 грн. за декларацією за січень 2019 року;

- 589409,00 грн. за декларацією за лютий 2019 року;

- 305810,00 грн. за декларацією за березень 2019 року;

- 437,00 грн. згідно з уточнюючим розрахунком до декларації за жовтень 2018 року;

- 508887,00 грн. за декларацією за квітень 2019 року;

- 841431,00 грн. за декларацією за травень 2019 року;

- 117005,00 грн. за декларацією за червень 2019 року;

- 966760,00 грн. за декларацією за липень 2019 року;

- 1066197,00 грн. за декларацією за серпень 2019 року;

- 834173,00 грн. за декларацією за вересень 2019 року;

- 663610,00 грн. за декларацією за жовтень 2019 року;

- 3200,00 грн. згідно з уточнюючим розрахунком до декларації за лютий 2019 року;

- 677,00 грн. згідно з уточнюючим розрахунком до декларації за квітень 2019 року;

- 104,00 грн. згідно з уточнюючим розрахунком до декларації за травень 2019 року;

- 740356,00 грн. за декларацією за листопад 2019 року;

- 828773,00 грн. за декларацією за грудень 2019 року;

- 707841,00 грн. за декларацією за січень 2020 року;

- 1192902,00 грн. за декларацією за лютий 2020 року;

- 170497,37 грн. за декларацією за березень 2020 року;

2) зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області відновити в інтегрованій картці платника податку на додану вартість ТОВ «Руссоль-Україна» (ІПН 39) суму бюджетного відшкодування у розмірі 10285014,60 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що є повним правонаступником ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» (), яке припинилося внаслідок проведення реорганізації у формі приєднання, у зв`язку з чим 08.02.2019 року податковим органом виконано злиття інтегрованої картки платника (далі - ІКП) податку на додану вартість та перенесено сальдо розрахунків ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» в сумі 10290077,70 грн. до інтегрованої картки правонаступника - ТОВ «Руссоль-Україна».

Вказана сума (10290077,70 грн.) є сумою бюджетного відшкодування, яка виникла у ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» на підставі судових рішень, ухвалених за результатами розгляду справ за позовами ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» про скасування податкових повідомлень-рішень, якими зменшено бюджетне відшкодування

Таким чином, сума невідшкодованого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 10290077,70 грн. була перерахована в розпорядження позивача як правонаступника.

Протягом лютого 2019 року - квітня 2020 року позивач подавав податкові декларації та уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість; з метою поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для сплати податкових зобов`язань, задекларованих у цих податкових деклараціях та уточнюючих розрахунках, враховуючи що станом на 14.02.2019 року на цьому рахунку був залишок коштів в сумі 1677 грн., позивачем в період з 14.02.2019 року по 29.04.2020 року були перераховані кошти згідно з відповідними платіжними дорученнями.

Таким чином на електронному рахунку позивача в СЕА ПДВ на останній день строку, що встановлений Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов`язань, завжди була в наявності сума коштів, достатня для сплати податкових зобов`язань за вказаною податковою звітністю, і орган Держказначейства щомісячно здійснював списання коштів з рахунку позивача в СЕА ПДВ на бюджетний рахунок ПДВ.

Між тим, в період з лютого 2019 року по 30 квітня 2020 року за кожним фактом списання коштів з електронного рахунку позивача в СЕА ПДВ в рахунок сплати зазначених податкових зобов`язань одночасно в інтегрованій картці платника ПДВ відбувалося зменшення суми бюджетного відшкодування, що призвело до того, що на даний час в інтегрованій картці платника ПДВ позивача не обліковується сума бюджетного відшкодування у розмірі 10285014,60 грн.

Вважав, що таке зменшення суми бюджетного відшкодування суперечить вимогам Податкового кодексу України, оскільки відповідно до п. 201.5 ст. 201 Кодексу з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду. Тобто, поточні податкові зобов`язання з ПДВ сплачуються з електронного рахунку в СЕА ПДВ, а не за рахунок суми бюджетного відшкодування.

Такі дії відповідача позивач вважав неправомірними та такими, що перешкоджають підприємству вільно володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном, тобто сумою бюджетного відшкодування у розмірі 10285014,60 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами з вимогою припинити неправомірні дії та відновити в ІКП з ПДВ суму бюджетного відшкодування, однак звернення підприємства залишилися без задоволення.

Відновлення в ІКП з ПДВ суми бюджетного відшкодування позивачу необхідно для отримання в подальшому цієї суми на розрахунковий рахунок та для використання її як джерело погашення грошових зобов`язань з екологічного податку відповідно до ст. 87 Податкового кодексу України, а також для виконання Головним управлінням ДПС у Донецькій області судових рішень в адміністративних справах №200/9441/19-а та №200/12162/19-а, які набрали законної сили, за позовом ТОВ «Руссоль-Україна» про зобов`язання перерахувати суми невідшкодованого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в рахунок сплати податкового зобов`язання з екологічного податку.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що 08.02.2019 року податковим органом виконано злиття інтегрованої картки платника податку на додану вартість та перенесено сальдо розрахунків ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» в сумі 10290077,70 грн. до інтегрованої картки його правонаступника - ТОВ «Руссоль-Україна», внаслідок чого виникла переплата бюджетного відшкодування з ПДВ.

Електронне адміністрування податку на додану вартість врегульовано ст. 2001 Податкового кодексу України.

Згідно з даними інтегрованої картки платника за період з лютого 2019 року по квітень 2020 року по коду платежу 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів/послуг» ТОВ «Руссоль-Україна» відповідними платіжними дорученнями здійснено надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ.

Згідно з абз. 6 п. 1 розд. II «Інтегрована картка платника» Порядку ведення органам Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів бо бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів та інших платежів до бюджетів ведеться в інтегрованих картках платника окремими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням дати її проведення.

За даними інтегрованої картки платника за період з 01.02.2019 року по 30.04.2020 року по коду платежу 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів/послуг» суми ПДВ, що задекларовані в поданих позивачем протягом лютого 2019 року - квітня 2020 року податкових деклараціях та уточнюючих розрахунках з податку на додану вартість, були сплачені за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 року залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія».

Таким чином, суми переплат по підприємству зараховані в рахунок погашення сум поточних грошових зобов`язань ТОВ «Руссоль-Україна» в автоматичному режимі у хронологічному порядку згідно з черговістю виникнення.

Вважав, що вказані дії відповідали вимогам законодавства.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначав, що посиланням на пункти ст. 2001 Податкового кодексу України відповідач підтверджує, що відповідно до Податкового кодексу України сплата грошового зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) здійснюється з рахунку платника податків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

На електронному рахунку позивача в СЕА ПДВ на останній день строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов`язань, завжди була в наявності сума коштів, достатня для сплати податкових зобов`язань за податковою звітністю, і орган Держказначейства щомісячно в період з 14.02.2019 року по 29.04.2020 року здійснював списання коштів з рахунку позивача в СЕА ПДВ на бюджетний рахунок ПДВ. Тобто, сплата позивачем податкових зобов`язань з ПДВ здійснювалася у відповідності до вимог чинного законодавства.

Посилання відповідача на з абз. 6 п. 1 розд. II «Інтегрована картка платника» Порядку, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, вважав безпідставним, оскільки ним не визначено право податкового органу на зменшення сум бюджетного відшкодування в ІКП платника податків за кожним фактом списання коштів з електронного рахунку платника в СЕА ПДВ в рахунок сплати податкових зобов`язань, як це відбувалося з позивачем у період з лютого 2019 року по 30 квітня 2020 року. Щодо правомірності таких дій відповідач у відзиві нічого не вказав.

Тому вважав, що вимоги позивача є законними.

Судом встановлено, що ТОВ «Руссоль-Україна» зареєстровано в якості юридичної особи 11.05.2011 року; як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецької області (в Слов`янсько-Лиманському управлінні Головного управління ДПС у Донецькій області); є, зокрема платником податку на додану вартість (далі - ПДВ) з 04.04.2012 року, що підтверджується відповідним витягом з реєстру платників ПДВ.

Позивач є повним правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська солевидобувна компанія» (), яке припинилося внаслідок проведення реорганізації у формі приєднання.

У зв`язку з таким правонаступництвом 08.02.2019 року податковим органом виконано злиття інтегрованої картки платника податку на додану вартість та перенесено сальдо розрахунків ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» в сумі 10290077,70 грн. (це сума бюджетного відшкодування з ПДВ, яка виникла за результатами ухвалення судових рішень про скасування податкових повідомлень-рішень, якими зменшено бюджетне відшкодування ПДВ ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія») до інтегрованої картки правонаступника - ТОВ «Руссоль-Україна» (інтегрована картка платника податку на додану вартість по коду платежу 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів/послуг»), що підтверджується листом управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Головного управління ДФС у м. Києві від 14.02.2019 року №1150/26-15-07-06-16 та визнається сторонами.

Тобто, сума невідшкодованого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість була перерахована в розпорядження позивача як правонаступника.

19.02.2019 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Донецькій області) з листом від 19.02.2019 року № 145, в якому просив роз`яснити можливість використання вказаної суми коштів на бюджетному рахунку ПДВ.

Листом Головного управління ДФС у Донецькій області від 22.03.2019 року №23986/10/05-99-12-02-14 позивачу надані роз`яснення, що згідно з інтегрованою карткою позивача по коду класифікації доходів бюджету 14010100 рахується переплата, яка виникла внаслідок судових рішень по податковим повідомленням-рішенням, які були винесені на зменшення бюджетного відшкодування. Відповідно до пп. «в» п. 87.1. ст. 87 Податкового кодексу України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) включені до переліку джерел сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків. Таким чином наявну переплату на бюджетному рахунку ПДВ (код платежу 14010100) платник податків може використовувати згідно зі ст. 87 Податкового кодексу України.

Протягом лютого 2019 року - квітня 2020 року у відповідності до вимог ст.203 Податкового кодексу України позивач подавав податкові декларації та уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість, а саме:

- 19.02.2019 за січень 2019 з відображенням позитивного значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 823950,00 грн.;

- 20.03.2019 за лютий 2019, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 589409,00 грн.;

- 19.04.2019 за березень 2019, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 305810,00 грн.;

- 15.05.2019 подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2018р., в якому відображено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету складає 547775,00 грн. (показник, який уточнюється); 548212,00 грн. (уточнений показник); 437,00 грн. (різниця);

- 17.05.2019 за квітень 2019, з відображенням позитивного значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 508887,00 грн.;

- 19.06.2019 за травень 2019, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 841431,00 грн.;

- 19.07.2019 за червень 2019 з відображенням позитивного значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 117005,00 грн.;

- 19.08.2019 за липень 2019, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 966760,00 грн.;

- 19.09.2019 за серпень 2019, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 1066197,00 грн.;

- 18.10.2019 за вересень 2019 в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 834173,00 грн.;

- 19.11.2019 за жовтень 2019 в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 663610,00 грн.;

- 05.12.2019 подані уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за:

лютий 2019 - позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету складає 557073,00 грн. (показник, який уточнюється); 560273,00 грн. (уточнений показник); 3200,00 грн. (різниця);

квітень 2019 - позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету складає 508887,00 грн. (показник, який уточнюється); 509564,00 грн. (уточнений показник); 677,00 грн. (різниця);

травень 2019 - позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету складає 841431,00 грн. (показник, який уточнюється); 841535,00 грн. (уточнений показник); 104,00 грн. (різниця);

- 19.12.2019 за листопад 2019, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 740356,00 грн.;

- 17.01.2020 за грудень 2019, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 828773,00 грн.;

- 19.02.2020 за січень 2020, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 707841,00 грн.;

- 18.03.2020 за лютий 2020, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 1192902,00 грн.;

- 17.04.2020 за березень 2020, в якій відображено позитивне значення з ПДВ, що сплачується до Державного бюджету в сумі 1118468,00 грн.

З метою поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для сплати податкових зобов`язань, задекларованих у цих податкових деклараціях та уточнюючих розрахунках, позивачем в період з 14.02.2019 року по 29.04.2020 року були перераховані кошти згідно з відповідними платіжними дорученнями: від 14.02.2019 №10939 у сумі 610000,00 грн.; від 21.02.2019 №11026 у сумі 213000,00 грн.; від 26.02.2019 №11111 у сумі 600000,00 грн.; від 12.04.2019 №11566 у сумі 500000,00 грн.; від 22.05.2019 №11878 у сумі 305000,00 грн.; від 13.06.2019 №12145 у сумі 400000,00 грн.; від 25.06.2019 №12226 у сумі 442000,00 грн.; від 23.07.2019 №12463 у сумі 118000,00 грн.; від 30.07.2019 №12498 у сумі 510000,00 грн.; від 14.08.2019 №12698 у сумі 500000,00 грн.; від 12.09.2019 №13006 у сумі 740000,00 грн.; від 23.09.2019 №13165 у сумі 300000,00 грн.; від 11.10.2019 №13423 у сумі 900000,00 грн.; від 26.11.2019 №13900 у сумі 578000,00 грн.; від 05.12.2019 №13990 у сумі 10000,00 грн.; від 12.12.2019 №14163 у сумі 650000,00 грн.; від 24.12.2019 №14275 у сумі 90000,00 грн.; від 27.12.2019 №14341 у сумі 293000,00 грн.; від 27.01.2020 №14587 у сумі 540000,00 грн.; від 25.02.2020 №14943 у сумі 705000,00 грн.; від 12.03.2020 №15061 у сумі 350000,00 грн.; від 26.03.2020 №15296 у сумі 840000,00 грн.; від 14.04.2020 №15481 у сумі 220000,00 грн.; від 29.04.2020. №15639 у сумі 900000,00 грн.

Суми податку на додану вартість, що задекларовані в поданих позивачем протягом лютого 2019 року - квітня 2020 року податкових деклараціях та уточнюючих розрахунках з податку на додану вартість, були сплачені за рахунок переплат, в тому числі тих, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 року залишків сум переплат позивачу як правонаступнику від ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія», в автоматичному режимі згідно з черговістю їх виникнення, а саме:

сума грошового зобов`язання за січень 2019 року (декларація №902565595 від 19.02.2019) 823 950 грн. сплачена за рахунок залишку суми надходження, яка надійшла до бюджету у січні 2019 з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (платіжне доручення від 24.01.2019 №91307362) на суму 77004,77 грн. та сум переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» у сумі 746945,23 грн.;

сума грошового зобов`язання за лютий 2019 року (декларація № від 20.03.2019) 589409 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за березень 2019 року (декларація № від 19.04.2019) 305810 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 28.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 15.05.2019 до декларації за жовтень 2018 року 437 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за квітень 2019 року (декларація № від 17.05.2019 508887 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за травень 2019 року (декларація № від 19.06.2019) 841431 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за червень 2019 року (декларація № від 19.07.2019) 117005 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за липень 2019 року (декларація № від 966760 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням

залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за серпень 2019 року (декларація № від 19.09.2 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за вересень 2019 року (декларація № від 18.10.2019) 834173 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за жовтень 2019 року (декларація № від 19.11.2019 663610 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 05.12.2019 до декларації за лютий 2019 року 3200 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 05.12.2019 до декларації за квітень 2019 року 677 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 05.12.2019 до декларації за травень 2019 року 104 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за листопад 2019 року (декларація № від 19.1.2019) 740356 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за грудень 2019 року (декларація № від 17.01.2020) 828773 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за січень 2020 року (декларація № від 19.02.2020) 707841 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за лютий 2020 року (декларація № від 18.03.2 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»;

сума грошового зобов`язання за березень 2020 року (декларація № від 17.04.2 грн. сплачена за рахунок переплат, які виникли у зв`язку з перенесенням 08.02.2019 в тому числі залишків сум переплат правонаступнику від учасника реорганізації ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» в сумі 170497,37 грн.

Внаслідок наведеного в інтегрованій картці платника ПДВ позивача відбулося зменшення суми бюджетного відшкодування 10290077,70 грн. на суму 10285014,60 грн.

Звернення позивача до відповідача щодо припинення вказаних дій та відновлення в ІКП з ПДВ вказаної суми бюджетного відшкодування залишилися без задоволення.

Судом також встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року в справі №200/9441/19-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року та набрало законної сили, позов товариства з обмеженою відповідальністю «Руссоль-Україна» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо невиконання вимог пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, а саме неперерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК платежу 14010100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в сумі 31487,37 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_1 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000); зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість № НОМЕР_2 (КБК платежу 14010100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в сумі 31487,37 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_1 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року в справі №200/12162/19-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 року та набрало законної сили, з урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 31.07.2020 року про виправлення описки в ньому, позов товариства з обмеженою відповідальністю «Руссоль-Україна» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо невиконання вимог пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, а саме неперерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК платежу 14010100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в сумі 28405,32 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_3 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000); зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість № НОМЕР_4 (КБК платежу 14010100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в сумі 28405,32 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_3 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000)».

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що 15.05.2019 року, та відповідно, 14.08.2019 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області із заявами, в яких з посиланням на роз`яснення, що надані в листі податкового органу від 22.03.2019 року №23986/10/05-99-12-02-14, просив відповідно до пп. «в» п. 87.1 ст.87 Податкового кодексу України перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, отриманого в процесі приєднання як бюджетне відшкодування в сумі 31481,37 грн., та, відповідно, 28405,32 грн. на бюджетний рахунок з екологічного податку, який справляється за викид в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення. Однак податковим органом було допущено протиправну бездіяльність.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п.14.1.178 п.14.1 ст.14 Кодексу податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Пунктом 35.2 ст.35 Кодексу визначено, що сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п.35.3 ст.35 Кодексу порядок сплати податків та зборів встановлюється цим Кодексом або законами з питань митної справи для кожного податку окремо.

Розділ V Податкового кодексу України (ст.ст. 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Згідно з п. 203.1 та 203.2 ст. 203 Кодексу податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Статтею 2001 вказаного Кодексу визначено електронне адміністрування податку на додану вартість

Відповідно до п. 2001.1 ст. 2001 вказаного Кодексу система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2001.2 ст. 2001 вказаного Кодексу платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу.

Пунктом 2001.5 ст. 2001 вказаного Кодексу визначено, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Кошти, що надійшли на рахунки, визначені у підпунктах "а" - "в" пункту 2001.2 цієї статті, автоматично перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунок такого платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на спеціальний рахунок такого платника протягом наступного операційного дня.

На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.

Відповідно до п. 2001.6 ст. 2001 вказаного Кодексу за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 ст. 200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Кодексу при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 ст. 200 Кодексу визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Стаття 87 Податкового кодексу України, на порушення якої посилався позивач, визначає джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 вказаного Кодексу джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Відповідно до п. «в» п. 87.1 ст. 87 вказаного Кодексу сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Отже, відповідно до наведених вимог податкового законодавства платник податків самостійно розпоряджається сумою бюджетного відшкодування. Така сума йому може бути повернута за його заявою (п. 200.7 ст. 200 Кодексу). Також платник податків за його заявою має право за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість сплатити грошові зобов`язання з відповідного платежу (пп. «в» п. 87.1 ст. 87 Кодексу).

Право позивача на застосування пп. «в» п. 87.1 ст. 87 Кодексу також підтверджено листом податкового органу від 22.03.2019 року №23986/10/05-99-12-02-14 та захищено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Отже, податковий орган не мав права за рахунок суми бюджетного відшкодування погашати поточні податкові зобов`язання позивача з податку на додану вартість.

Вчиняючи такі дії суб`єкт владних повноважень не врахував усіх обставин, що мали значення для вчинення дій, що призвело до порушення вимог податкового законодавства та прав позивача.

З огляду на наведене порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Посилання відповідача на застосування ним принципу «черговості» є неприйнятними з огляду на наступне.

Згідно з абз.6 п.1 розд. II «Інтегрована картка платника» Порядку ведення органам Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів бо бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 гл. 9 Податкового кодексу України, яка регулює питання погашення податкового боргу платників податків, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, в силу імперативних вимог вказаних норм Податкового кодексу України контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, який має податковий борг, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Положення щодо «черговості» стосуються виключно сплачених платником податків коштів та застосовуються виключно при наявності податкового боргу у платника податків.

В той час, як в спірних правовідносинах мова йдеться про бюджетне відшкодування з ПДВ та поточні грошові зобов`язання платника податків з ПДВ.

Отже, відповідачем неправомірно застосовані наведені положення законодавства.

Вирішуючи спір судом також враховано те, що позивач у цій справі має майновий інтерес, який охоплюються поняттям майно в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Так, відповідно до частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 5 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 9 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 3132). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Крім того, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб. І в даному випадку, позивач не може бути позбавлений права на власний розсуд розпоряджатися наданими йому законом можливостями використання суми бюджетного відшкодування.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати, які оплачені позивачем в сумі 21020 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Руссоль-Україна» (84150, Донецька обл., Слов`янський р-н, смт Райгородок, вул. Ювілейна, 28, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо зменшення в інтегрованій картці платника податку на додану вартість ТОВ «Руссоль-Україна» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у загальному розмірі 10285014,60 грн. за рахунок погашення податкових зобов`язань з вказаного податку:

- 746945,23 грн. за декларацією за січень 2019 року;

- 589409,00 грн. за декларацією за лютий 2019 року;

- 305810,00 грн. за декларацією за березень 2019 року;

- 437,00 грн. згідно з уточнюючим розрахунком до декларації за жовтень 2018 року;

- 508887,00 грн. за декларацією за квітень 2019 року;

- 841431,00 грн. за декларацією за травень 2019 року;

- 117005,00 грн. за декларацією за червень 2019 року;

- 966760,00 грн. за декларацією за липень 2019 року;

- 1066197,00 грн. за декларацією за серпень 2019 року;

- 834173,00 грн. за декларацією за вересень 2019 року;

- 663610,00 грн. за декларацією за жовтень 2019 року;

- 3200,00 грн. згідно з уточнюючим розрахунком до декларації за лютий 2019 року;

- 677,00 грн. згідно з уточнюючим розрахунком до декларації за квітень 2019 року;

- 104,00 грн. згідно з уточнюючим розрахунком до декларації за травень 2019 року;

- 740356,00 грн. за декларацією за листопад 2019 року;

- 828773,00 грн. за декларацією за грудень 2019 року;

- 707841,00 грн. за декларацією за січень 2020 року;

- 1192902,00 грн. за декларацією за лютий 2020 року;

- 170497,37 грн. за декларацією за березень 2020 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області відновити в інтегрованій картці платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Руссоль-Україна» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у загальному розмірі 10285014,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Руссоль-Україна» (84150, Донецька обл., Слов`янський р-н, смт Райгородок, вул. Ювілейна, 28, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 21020 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 28 вересня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда