Справа № 140/6184/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Справа № 140/6184/20 пров. № А/857/9175/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Большакової О.О., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кар Груп» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року (суддя Ксензюк А.Я., м.Луцьк) у справі за його позовом до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кар Груп» (далі - ТОВ) звернулося до суду із позовом до Волинської митниці Держмитслужби (далі - Митниця) в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 28.02.2020 №UA205050/2020/000030/1 (далі - Рішення).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

В доводах апеляційної скарги з посиланням на окремі обставини справи вказує, на безпідставність посилань суду на відсутність доказів оплати вартості товару, оскільки така оплата підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням, міжнародною товарно-транспортною накладною. Щодо витрат на транспортування та страхування, то поданими при митному оформленні документами не підтверджується, що позивач поніс (чи повинен понести) витрати, що можуть бути включені до митної вартості імпортованого товару. Щодо посилань на відомості зазначені в технічному паспорті (щодо продавця автомобіля та його власника), то власність не підтверджується технічним паспортом, крім того в країнах Європейського Союзу відсутня вимога обов`язкового продажу транспортного засобу від особи зазначеної в технічному паспорті. Що стосується надання договорів, рахунків із третіми особами, то апелянт відзначає, що такі договори між декларантом та третіми особами не укладалися, відтак надати їх неможливо. При цьому, обґрунтованість сумнівів у заявленій декларантом митній вартості з врахуванням документів, поданих до митного оформлення товару, не доведена.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що надані митному органу документи не містили достатніх даних для визначення заявленої митної вартості товару, тому митним органом правомірно прийнято Рішення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ТОВ придбано у компанії «ARMADA TRADE LLC» (створене та діюче згідно законодавства Грузії) відповідно до контракту від 18.12.2019 №06/19-АТ легковий автомобіль марки Volkswagen, модель Multivan, номер кузова НОМЕР_1 , місце водія за документами виробника - 7, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, тип двигуна - дизель, робочий об`єм циліндрів - 1968 cm3, потужність - 150 kW, тип кузова - універсал, бувший у використанні, колісна формула. 4*4, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення - 2016, дата введення в - експлуатацію - 12.04.2016, категорія транспортного засобу - М1, торговельна марка Volkswagen, виробник Volkswagen, вартістю 17000 євро (далі - ТЗ).

З метою митного оформлення товару позивачем подано до Митниці митну декларацію від 24.02.2020 №UA205050/2020/011886 (далі - МД), у якій вартість товару була визначена за основним методом, а саме за ціною договору (контракту) у сумі 17000 євро, що становить 449019,30 грн (а.с.27).

До МД декларантом додано, зокрема: рахунок-фактура (інвойс) від 20.02.2020 №200220.1-ART/KG 9; далі - рахунок-фактура); автотранспортна накладна від 20.02.2020 б/н; декларація про походження товару від 20.02.2020 №200220.1-ART/KG (далі - Декларація); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.04.2016 № НОМЕР_2 (далі - Свідоцтво); банківський платіжний документ про оплату (платіжне доручення) від 19.02.2020 №16JBKLK2 (далі - Платіжне доручення); висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 23.02.2020 №5003/20 (далі - Висновок); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 18.12.2019 №06/19-АТ (далі - Контракт); специфікація від 20.02.2020 №200220.1-ART/K; копія митної декларації країни відправлення від 20.02.2020 20PL301010E01 (декларація країни відправлення); сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 21.02.2020 №UA.009.18785-20 (а.с.13-35).

За результатами опрацювання митницею поданих документів декларанту надіслано повідомлення про необхідність надання в десятиденний строк додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) (а.с.52-53).

Листами від 28.02.2020 ТОВ повідомило щодо зауважень митного органу та надано висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару (а.с.54-77).

Проте, 28.02.2020 Митницею прийнято Рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2020/00663, в якій роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: здійснивши коригування заявленої митної вартості відповідно до Рішення.

Зі змісту Рішення видно, що підставою для його прийняття слугували такі обставини:

в рахунку-фактурі продавець ARMADA TRADE LLC, a в технічному паспорті EQ121206 в графі С 3.1 вказаний інший власник - Brosan GmbH ;

адреса продавця м.Кутаїсі, а місце завантаження (знаходження) автомобіля в інвойсі м.Хелм;

в Платіжному дорученні не вказано інвойс, по якому здійснювалась проплата та VIN автомобіля, за який здійснювалась проплата, тому не можливо визначити за який автомобіль здійснювали оплату;

в Платіжному дорученні отримувач JP MORGAN CHASE BANK, згідно інвойсу банк отримувач BANK РЕКАО S.A;

декларантом надано висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Інші витребовувані; документи не надано;

в звіті про оцінку ТЗ експертом враховані пошкодження, не зафіксовані в акті митного огляду.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно із статтею 64 Митного кодексу України (далі - МК) на підставі цінової інформації з довідника «SCHWAKE» від 24.02.2020 №0444123/32622860 та становить 29150 євро.

Вказаний ТЗ оформлено у вільний обіг 29.02.2020 згідно митної декларації №UA205050/2020/013560 з наданням гарантійних зобов`язань, передбачених частиною сьомою статті 55 МК (а.с.50-51).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК).

Відповідно до статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.

При цьому, частиною третьою статті 53 МК передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК (частина третя статті 54 МК).

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтями 57, 58 МК встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 МК у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вказана правова позиція щодо застосування наведених вище правових норм узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 6 лютого 2020 року у справі №804/454/16.

Так як видно із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення суду, встановлено, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості поданого до митного оформлення ТЗ було виявлено, що у рахунку-фактурі зазначений продавець - ARMADA TRADE LLC, а в технічному паспорті (Свідоцтві) в графі С 3.1 вказаний інший власник - Brosan GmbH .

Враховуючи наведені доводи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно згідно рахунку-фактури та Контракту продавцем ТЗ виступає компанія ARMADA TRADE LLC, а в Свідоцтві (станом на дату першої реєстрації 12.04.2016 власник Brosan GmbH).

Проте, на думку апеляційного суду жодних застережень щодо того, що компанія ARMADA TRADE LLC не мала права здійснювати продаж спірного ТЗ під час митного оформлення не встановлено, крім того декларацією країни відправлення підтверджено, як законність укладеного Контракту, так і суми за яких було реалізовано ТЗ та сплачено податки на території ЄС.

Водночас, судом першої інстанції та Митницею, зокрема не зазначено як такі відомості можуть вплинути на митну вартість товару.

Судом першої інстанції зазначено, що подане декларантом Платіжне доручення не містить даних щодо інвойсу, по якому здійснювалась поставка ТЗ, у ньому наявне лише посилання на Контракт, що з огляду на його загальний характер на суму 500000 євро, вказує на невідповідність поданого Платіжного доручення вимогам статті 53 МК та «Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі - МЮУ) 01.10.2008 за №910/15601).

Відтак, Платіжне доручення не може бути підтвердженням оплати за товар який зазначений у рахунку-фактурі, так як Платіжне доручення неможливо ідентифікувати з оплатою саме ТЗ, так як в ньому не вказаний номер кузова та відсутній номер фактури, згідно якої куплений даний транспортний засіб.

В свою чергу, в поданому до митного оформлення Контракті відсутня інформація щодо купівлі-продажу спірного ТЗ, в тому числі, щодо ціни придбання, що в свою чергу не дає підстави для застосування методу визначення митної вартості транспортного засобу за ціною договору (контракту).

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції спростовуються тим, що у Платіжному дорученні у реквізитах призначення платежу зазначено рахунок отримувача (компанії продавця), що зазначений у Контракті та рахунку-фактурі, назва марки ТЗ, ціна, що була сплачена за ТЗ 17000 євро (а.с.17-19).

Вказане Платіжне доручення сформовано відповідно до даних, що наведені у інвойсі.

Щодо ціни Контракту, то у ньому вказано, що загальна вартість діючого Контракту становить 500000 євро. Ціни за Товар будуть зазначені в інвойсі для відповідної поставки і встановлюються в Євро. Згідно інвойсу (рахунку-фактури) ціна за ТЗ відповідно до Контракту становить 17000 євро.

До того ж, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що у всіх документах поданих ТОВ до митного оформлення немає жодних розбіжностей щодо ціни товару (17000 євро).

Інші недоліки, які вказані Митницею у спірному Рішенні, на думку апеляційного суду не впливають на митну вартість оцінюваного товару. В свою чергу Митницею не обґрунтовано чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Такий висновок наведений Верховним Судом у постанові від 29 травня 2019 року у справі №818/6493/13-а.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного Рішення, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу на підставі цінової інформації, наявної в електронному довіднику «SCHWAKE», однак, відповідач не обґрунтував правомірність використання у спірному випадку відомостей оціночної діяльності даного програмного продукту. Варто відзначити й те, що інформація із програмного продукту «SCHWAKE» після даних про «вартість продажу (Schwacke) з ПДВ» і «вартість покупки (Schwacke) з ПДВ» містить запис виконаний на німецькій мові «vorbehaltlich der technischen Prufung», безпосередній переклад якого свідчить «підлягає технічній експертизі». Тобто, в будь-якому випадку оцінка «SCHWAKE» була здійснена без безпосереднього технічного огляду (експертизи) автомобіля щодо реального його стану внаслідок експлуатації.

Однак, суд звертає увагу на наявність пошкоджень імпортованого транспортного засобу, що підтверджується звітом про оцінку ТЗ від 28.02.2020 №436/20 та додатковим аркушем до акту про проведення митного огляду товарів № UA205050/2020/011886.

Також слід зазначити, що долучений до справи витяг із згаданого довідка не перекладений на українську мову, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в повній мірі дослідити зміст вказаного документа, а також вважає неприйнятною позицію суду першої інстанції щодо прийняття такого документа до розгляду та підтримання висновків Митниці щодо ціни ТЗ.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору. Натомість відповідач не довів наявність у Митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості придбаного позивачем ТЗ та протиправність оскаржуваного Рішення.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції внаслідок неналежної оцінки обставин справи, доводів позивача та наявних у справі документів, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кар Груп» задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 28 лютого 2020 року №UA205050/2020/000030/1.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 29 вересня 2020 року.