Справа № 308/1952/20
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2020 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Патрульної поліції Ужгорода та Мукачево про скасування постанови серії ДПО18 №609503 про адміністративне правопорушення від, «19» лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача Патрульної поліції Ужгорода та Мукачево про скасування постанови серії ДПО18 №609503 про адміністративне правопорушення від, «19» лютого 2020 року.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 27.02.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених статтями 160, 161, ч.1 ст. 123 КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. В ухвалі позивачу було вказано на наступні недоліки: попри те, що у позовній заяві позивач зазначає, що ним не подано іншого позову до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління поліції у Вінницькій області Марухно Івана Юрійовича щодо оскарження постанови серія ДПО 18 №609503 від 19 лютого 2020 року, з підстав викладених у позові. Разом із тим відповідачем зазначено Патрульну поліцію Ужгорода та Мукачева, позивач обґрунтовує звернення до суду із даним позовом та просить скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Марухно Іван Юрійович серія ДПО18 № 609503 від 19 лютого 2020 року якою, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1ст. 122 КУпАП. Однак відсутній виклад суті позовних вимог щодо зазначеного ним у позову відповідача Патрульної поліції Ужгорода та Мукачева, в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України відсутні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) для відповідача, даний позов предявлено до неналежного відповідача, оскільки інспектори патрульної поліції діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені, належним відповідачем у справі повинен бути відповідний орган Національної поліції, в додатку до позовної заяви позивачем додано копії документів, а саме: копію паспорту гр. України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію постанови про накладення адміністративного стягнення, що оскаржується, однак такі не завірені належним чином , копія постанови що оскаржується, є неналежної якості, нечитабельна, що позбавляє суд можливості встановити взагалі її зміст.

Окрім того, в ухвалі про залишення позовної зави без руху, було вказано і на те, що позивачем у справі зазначено « ОСОБА_1 » із вказанням його анкетних даних, а саме серії та номеру паспорту НОМЕР_1 Код: НОМЕР_2 . Тоді як в додатку до позовної заяви додано копію паспорту гр. України виданого на ім`я « ОСОБА_1 » серія та номер паспорту НОМЕР_1 , та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_2 .

Позивачем, 06.03.2020 року було подано клопотання в порядку ст. 121 КАС, згідно якого він просив продовжити йому процесуальний строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2020 року вказане клопотання частково задоволено та продовжено позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі від 27.02.2020 про залишення позовної заяви без руху. ОСОБА_1 , надано час, а саме три дні з моменту отримання ним ухвали про продовження строку для усунення недоліків від 01.04.2020 року.

На адресу суду 14.07.2020 року повернувся лист разом із ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2020 року, з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У зв`язку з наведеним, ухвалу якою продовжено позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі від 27.02.2020 про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 , було направлено повторно 17.08.2020 р., однак конверт повернувся до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Разом із тим, слід констатувати, що лист було направлено на адресу зазначену позивачем у позовній заяві. До суду позивачем не подано заяви про зміну чи уточнення його поштової адреси, з будь-якими іншими заявами до суду не звертався.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КАС України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з оппонентом.

Слід констатувати, що станом на 25.09.2020 року недоліки позовної заяви на які було вказано в ухвалі про залишення позовної зави без руху позивачем не усунуто, позивач клопотав про продовження строку для усунення недоліків, яке було задоволено. При цьому, позивач не зявляється на поштове відділення для отримання поштової кореспонденції з суду, не проявляє жодної зацікавленості щодо поданого ним позову та не вживає заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Суд зазначає, що безпідставне продовження строків на усунення недоліків адміністративного позову на невизначений строк може призвести до затягнення строку набрання законної сили оскаржуваної постанови у даній справі, та відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - позивача у справі.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Оскільки на час постановлення цієї ухвали, позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, суд вважає, що відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовну заяву необхідно повернути особі, яка її подала.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 30 жовтня 2018 року у справі № 463/5357/17, від 27 листопада 2018 року у справі № 813/2409/18 та від 23 грудня 2019 року у справі №824/63/19-а.

У справі "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia, заява № 26746/05, п. 108-112) Суд нагадує, право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб (Ashingdane v. the United Kingdom, 8225/78, п. 57).

Разом з тим, Суд вважає, що встановлюючи таке регулювання, Договірні держави користуються певною свободою розсуду; застосовані обмеження не повинні обмежувати доступ, що залишається індивідууму таким чином або в такій мірі, що сутність права порушується; обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законної мети і якщо не існує розумного співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, яку потрібно досягти.

Згідно з ч.1,3 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до положень п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 294, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Патрульної поліції Ужгорода та Мукачево про скасування постанови серії ДПО18 №609503 про адміністративне правопорушення від, «19» лютого 2020 року - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош