Справа № 580/2041/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року справа № 580/2041/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

12 червня 2020 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ), в якій просить:

1) визнати протиправним наказ відповідача №23-5442/14-20-СГ від 14.05.2020, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої в адміністративних межах Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області за межами населеного пункту орієнтовним розміром 2,0 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надати дозвіл позивачу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої в адміністративних межах Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області за межами населеного пункту орієнтовним розміром 2,0 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 04.04.2020 звернувся до відповідача із заявою вх. №В-4050/0/94-20, в якій просив надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель державної власності, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, КОАТУУ , орієнтовна площа 2,0 га, кадастровий номер :03:001:0003. Відповідачем 14.05.2020 був прийнятий наказ №23-5442/14-20-20-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою з тих підстав, що бажана до відведення земельна ділянка входить до складу масиву, який відповідно до рішення виконавчого комітету Сатанівської сільської ради від 25.03.1999 надано жителям с. Сатанівка для ведення особистого підсобного господарства. Позивач зазначає, що відповідно до частини 3 статті 123 Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів. Оскаржуваний наказ не містить визначених положеннями Земельного кодексу України підстав для відмови у задоволенні заяви позивача та вмотивованої відмови у її задоволенні. Спірну земельну ділянку надано в користування жителям с. Сатанівка для ведення особистого селянського господарства, а не передано у власність. З вказаних підстав позивач вважає вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню з тих підстав

Відповідач проти позову заперечив. 08.07.2020 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою з тих підстав, що спірна земельна ділянка входить в земельний масив, який перебуває у користуванні жителів с. Сатанівка, та який сформований та має кадастровий номер. В такому випадку законодавством визначений окремий порядок виділення земельних ділянок. Підставою для формування земельних ділянок шляхом поділку та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. До спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 6 статті 791 Земельного кодексу України, якою передбачено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою. Щодо вимоги про зобов`язання надати дозвіл зазначив, що надання такого дозволу відноситься до дискреційних повноважень відповідача, і суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

20.07.2020 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що порядок надання земельних ділянок у власність із земель державної власності встановлений статтею 118 Земельного кодексу України та не передбачає обов`язку заявника здійснювати розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за попередньою згодою розпорядника. Відповідач не надав доказів того, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення перебуває у власності чи користуванні третіх осіб.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

Відповідно до рішення №7 від 25.03.1999 виконавчого комітету Сатанівської сільської ради (відповідач у справі) виділено земельні ділянки під городництво відповідно до списку громадян, який додається.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0003, площею 31,2692 га, розташована за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с/рада Сатанівська, відноситься до земель сільськогосподарського призначення та до державної форми власності.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням від 01.04.2020, в якому просив надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель державної власності, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, КОАТУУ , орієнтовна площа 2,0 га, кадастровий номер :03:001:0003.

Відповідач наказом №23-5442/14-20-СГ від 14.05.2020 відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області за межами населеного пункту, орієнтовною площею 2,0000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з наступних підстав: бажана до відведення земельна ділянка входить до складу масиву, який відповідно до рішення виконавчого комітету Сатанівської сільської ради №7 від 25.03.1999 надано для ведення особистого підсобного господарства.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно пункту «б» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно частини 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу вказаних норм вбачається, що вказаними нормами врегульовані правовідносини щодо земельних ділянок, які не є сформованими.

Згідно частин першої та другої статті 791 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Виходячи з аналізу положень частин п`ятої-десятої статті 791 Земельного кодексу України можна дійти висновку, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відтак, за даних обставин справи, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина шоста статті 791 Земельного кодексу України, яка встановлює, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Крім того, згідно з частиною першою статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Отже, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок».

Вказані правові висновки викладені в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №823/1172/17.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з клопотанням від 01.04.2020, в якому просив надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель державної власності з кадастровим номером :03:001:0003.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0003 складає 31,2692 га.

Спірна земельна ділянка, яку має намір отримати у власність позивач, є сформованою та перебуває у користуванні жителів с. Сатанівка відповідно до рішення №7 від 25.03.1999 виконавчого комітету Сатанівської сільської ради.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а не з технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що суперечить вимогам частини шостої статті 791 Земельного кодексу України, відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на законних підставах, тому оскаржуваний наказ №23-5440/14-20-СГ від 14.05.2020 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги є необгрунтованими підлягають задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.09.2020.

Суддя В.П. Тимошенко