Справа № 210/2107/20
Суддя: Ступак С. В.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2107/20
Провадження № 2-а/210/28/20
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"21" вересня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ступак С.В., за участі секретаря судового засідання Драгунової Я.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зеленської Світлани Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зеленської Світлани Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що, 25.03.2020 року, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo АЕ1549ME, рухався по вул. Калачевського та був зупинений лейтенантом поліції Зеленською С.В., яка висунула обвинувачення у перевищенні дозволеного обмеження руху більше ніж як на 20 км/год. Підставою для обвинувачення було відео за допомогою технічного засобу TruCam tc000659, та зафіксовано швидкість руху 83 км/год. На вимогу інспектора надати документи на засіб отримав відповідь, що у інспектора на даний час їх не має, оскільки вони в іншій машині, та запропонувала почекати. Не маючи часу на очікування, позивач написав заяву про перенос розгляду справи. Заяву було задоволено, та надано повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції 02.04.2020 року о 09 год. Прибувши до приміщення патрульної поліції позивачу було зачитано його права, після чого він заявив клопотання про перекладача. У задоволенні клопотання інспектором Зеленською С.В. йому було відмовлено. Також ОСОБА_1 в усній формі було заявлено клопотання про надання йому усіх наявних матеріалів справи, однак інспектор відповіла, що позивач вже з ними ознайомлений, і цього достатньо для розгляду справи, мотивувала тим, що більше не може переносити розгляд справи. Після цього ОСОБА_2 була складена постанова серії ЕАК № 2329937, та позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Вважає, що інспектором Зеленською С.В. було порушено ряд вимог чинного законодавства при складання постанови, а саме: безпідставно відмовлено у перекладачі, відмовлено у залученні захисника, відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи, відмовлено у наданні пояснень, не було виконано вимоги ст. 280 КУпАП, в порушення вимог Інструкції відмовлено у перенесенні розгляду справи та ознайомленням з матеріалами справи, безпідставно визнано винуватим в затягуванні розгляду справи. Тому просить суд, скасувати постанову серії ЕАК № 2329937 від 02.04.2020 року.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників по справі.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що з під час несення служби в м. Кривий Ріг по вул. С. Колачевського 25.03.2020 року за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000659 було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Chevrolet Aveo з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 83 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, після чого транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Вказаний факт підтверджувався фото та відеозаписом. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 винесла постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Так само позивач не спростував той факт, що його права інспектором було роз`яснені.

В ході ознайомлення позивача з його правами, він заявив клопотання про перенесення розгляду справи, дане клопотання було задоволене, та розгляд справи перенесено на 02.04.2020 року. До позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови. Розглядаючи справу інспектор діяла на підставі, в межах повноважень, та у спосіб що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Також в позовній заяві позивач вказує на те, що йому було відмовлено у залученні адвоката та не надано можливості надавати пояснення. Дані твердження є невірними, оскільки з відеозаписів з нагрудного відео реєстратора поліцейського вбачається, що таких клопотань від позивача не надходило.

Крім того, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Відповідно до Інструкції виробника використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного пристрою в автоматичному режимі. Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Вважає, що постанова відповідає приписам закону, та фактично позивачем було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується доданими до справи доказами.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з матеріалами справи, 25 березня 2020 року по вул. С. Колачевського в м. Кривому Розі інспектором 1 взводу 1 роти 2 батальону ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Зеленською С.В. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Chevrolet Aveo з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 83 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, після чого був зупинений.

За клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи про адміністративне правопорушення було перенесено на 02.04.2020 року до приміщення ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11. За результатами розгляду справи, за порушення вимог ПДР, а саме п. 12.4, а саме: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., після чого винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2329937 від 02.04.2020 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України суд зобов`язаний перевірити їх обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, Законом від 14.07.2015 № 596-VIII встановлено, що в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не повинен складатися, тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 3 та 4 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення.

У зв`язку з цим, відповідач мав право винести постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, однак з метою недопущення порушення прав позивача розгляд справи було перенесено на іншу дату за клопотанням позивача.

Більш того, позивачем не було ніде зазначено, що він під час складання постанови серії ЕАК № 2329937 від 02.04.2020 року оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Отже, в зазначенні об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, інспектором поліції вказано всі обов`язкові її елементи, а саме, що 25.03.2020 року позивач керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo з номерним знаком НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження рухк більш ніж як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 83 км/год. Порушення зафіксовано на TruCam tc000659, чим порушив п. 12.4 «а» ПДР України.

Крім того, на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення відповідачем до відзиву долучено відеозапис з реєстратора патрульної машини, який був досліджений під час розгляду справи, з якого встановлено, що будь-яких порушень прав позивача з боку інспектора поліції під час складання постанови про адміністративне правопорушення допущено не було. Також, з наданого відеозапису встановлено, що позивача було ознайомлено з правами та з доказами правопорушення зафіксованого на TruCAM LTI 20/20.

Щодо правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд зазначає наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ІЛІ LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення ії результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11928, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Посилання позивача на ту обставину, що інспектор поліції Зеленська С.В. не надала документів на засіб фото/відео фіксації TruCam не спростовують правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Так, з боку позивача не надано жодного доказу, який би спростував факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, доказів неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи, не встановлено.

Під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем дотримано принцип законності та "...досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 у справі «Фрузен проти Росії» та від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти Росії».

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для скасування вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, відповідно до ст. 288 КУпАП, в силу ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 5-18, 20, 72-78, 80, 90, 139, 241-246, 286, 293, 295, 255 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зеленської Світлани Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Судові витрати у справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. В. Ступак