Справа № 580/3871/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року справа № 580/3871/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку письмового провадження правилами загального позовного провадження адміністративний позов адвоката Топора А.І. від імені ОСОБА_1 до Приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

15.09.2020 адвокат Топор А.І. подав в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича ( 18001, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, оф.36/1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови від 07.09.2020 в межах виконавчого провадження №58206287 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 1261,21грн.

Позивач стверджує, що відповідач прийняв спірне рішення за відсутності правових підстав. Зокрема, не обґрунтовано за що саме сплачений судовий збір в розмірі 1261,21грн. та якими розрахунковими документами це підтверджується. У випадку, якщо він стосується оплати апеляційної скарги на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 у справі №580/2940/20 щодо скасування постанови про стягнення виконавчих витрат на проведення виконавчих дій у сумі 1125,20грн, додатково просить врахувати, що Закон України «Про судовий збір» та Кодекс адміністративного судочинства України забороняють стягувати судовий збір на користь суб`єкта владних повноважень.

16.09.2020 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне (термінове) провадження та встановлено відповідачу строк надати відзив і докази до 10год.00хв. 24.09.2020, а позивачу - 1день для надання відповіді на відзив. Вказану ухвалу відповідач отримав 22.09.2020, позивач - 21.09.2020, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Відповідач 24.09.2020 подав до суду супровідним листом (вх.№25084/20) відзив з документами щодо понесення витрат на професійну правову допомогу, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі та стягнути з позивача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00грн. В обґрунтування зазначив, що спірне рішення стосується понесених ним витрат за звернення з апеляційною скаргою до Шостого апеляційного адміністративного суду на рішення Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/2940/20 між тими ж сторонами щодо оскарження постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у ВП №5820628. Відповідач вважає, що діяв з дотриманням вимог чинного законодавства, яке сплачений судовий збір відносить до додаткових видів витрат виконавчого провадження. Оскільки для судового захисту відповідач залучив адвоката, просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7200,00грн.

24.09.2020 представник позивача подав суду клопотання про стягнення з відповідача за результатом вирішення спору судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500грн.

Ухвалою від 24.09.2020 суд задовольнив клопотання (вх.№25101/20) представника позивача про розгляд справи без участі позивача та її представника, долучив надані позивачем докази (вх.24.09.2020) та відзив відповідача з доданими документами. Закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті у письмовому провадженні на підставі наявних письмових доказів.

Дослідивши письмові докази, оцінивши заявдені доводи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

З Інформації та матеріалів виконавчого провадження №58206287 суд встановив.

25.01.2019 відповідач відкрив виконавче провадження №58206287 (далі - ВП) щодо заяви про примусове виконання виконавчого листа, виданого 14.01.2019 Придніпровським районним судом м.Черкаси у справі №711/4732/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 у рахунок відшкодування вартості автомобіля марки HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) коштів в розмірі 280570,00грн. Позивач у ньому є боржником, стягувачем є ОСОБА_2 .

10.09.2019 відповідач виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №58206287. Позивач звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправною та скасувати цю постанову. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 у справі №580/2940/20 позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовану постанову відповідача від 10.09.2019 у ВП №58206287, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн 00 коп. Відповідач подав на нього апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, до якої додав квитанцію від 03.09.2020 №0.0..1 про сплату судового збору в розмірі 1261,21грн. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 відкрито апеляційне провадження.

07.09.2020 відповідач прийняв спірну постанову про визначення розміру додаткових витрат ВП №58206287. В обгрунтування зазначив, що керувався ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» та п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. До додаткових витрат ВП згідно з постановою входять: користування АСВП, папір А4, конверт середній С5, канцелярія (ручка, скріпки, заправка печаток і штампів, скоби, швидкозшивач, файл тощо), марки для листів масою до 20грн., рекомендований лист з масою до 0,050кг., бензин А-95, Витяг з ДЗК, витрати на оцінку майна, транспортування автомобіля, судовий збір, виготовлення технічної документації. Загальна сума додаткових витрат згідно з постановою складає 1261,21грн, що відповідає розміру судового збору, сплаченого відповідачем за його звернення з апеляційною скаргою на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 у справі №580/2940/20. Інші витрати ним оцінені в 0грн.

Тому позивач звернувся з вищевказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував таке.

Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження згідно зі ст.2 вказаного Закону здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч1 ст.5 ЗУ №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.1 ст.42 ЗУ №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:

виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

авансового внеску стягувача;

стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч.2 ст.42 вказаного Закону).

Згідно з ч.3 ст.42 ЗУ №1404-VIII витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч.4 ст.42 ЗУ №1404-VIII).

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.43 ЗУ №1404-VIII визначено, що у разі перебування виконавчого провадження на виконанні у приватного виконавця авансування стягувачем зазначених витрат виконавчого провадження є обов`язковим лише на вимогу приватного виконавця.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.43 ЗУ №1404-VIII з метою забезпечення провадження виконавчих дій виконавець може здійснювати інші витрати виконавчого провадження, крім встановлених Міністерством юстиції України, за умови їх обов`язкового авансування стягувачем. Після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу авансовий внесок повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5), фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554.

Згідно з п.2 розділу VI Інструкції №512/5 визначено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:

відкриття виконавчого провадження;

стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);

стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);

стягнення витрат виконавчого провадження;

закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:

виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);

пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Якщо у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження, які здійснювалися приватним виконавцем за рахунок власних коштів, не були стягнуті, приватний виконавець за потреби виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом та цією Інструкцією.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Види та розміри витрат виконавчого провадження затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» (далі - Наказ №2830/5).

Відповідно до розділу І Наказу №2830/5 видами витрат виконавчого провадження є:

виготовлення документів виконавчого провадження: папір, копіювання, друк документів, канцтовари;

пересилання документів виконавчого провадження: конверти, знаки поштової оплати (марки), послуги маркувальної машини, послуги поштового зв`язку;

послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів, зберігачів, перекладачів, суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій;

послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;

проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;

послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці;

банківські послуги при операціях з іноземною валютою;

сплата судового збору;

плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження;

інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Згідно з п.4 розділу ІІ Наказу №2830/5 розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 8 розділу I видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до ставок судового збору, затвердженого Законом України «Про судовий збір».

Отже, витрати зі сплати судового збору є видом витрат виконавчого провадження. Водночас, зважаючи на зміст поняття таких витрат згідно з ч.2 ст.42 ЗУ №1404-VIII, вони мають бути пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень.

Оскільки сплата відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги стосувалася вирішення спору у справі №580/2940/20 щодо правомірності нарахування відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, своїх витрат постановою від 10.09.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №58206287, такі витрати не стосуються безпосередніх дій із забезпечення примусового виконання рішення Придніпровським районним судом м.Черкаси у справі №711/4732/16-ц, а їх розподіл вирішується відповідним адміністративним судом в порядку ст.ст.132-139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Суд врахував, що сторони визнають обставину, що вказана у спірній постанові загальна сума додаткових витрат відповідає розміру сплаченого відповідачем судового збору за його звернення з апеляційною скаргою у судовій справі №580/2940/20 в межах ВП.

Відповіднодо ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.2 вказаної статті Кодексу при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Системно проаналізувавши вказані вище норми законодавства, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача, що спірне рішення прийняте відповідачем з порушенням ч.2 ст.42 ЗУ №1404-VIII, оскільки у додаткові витрати включені суми коштів, що є судовими витратами відповідача для забезпечення стягнення виключно своїх витрат виконавчого провадження та не стосуються організації та проведення дій для забезпечення примусового виконання рішення суду, виконавчий лист якого став підставою відкриття ВП №58206287. Натомість під час судового вирішення судами справи №58206287 відповідач діє у власних інтересах, доводячи правомірність владного рішення щодо стягнення витрат, у зв`язку з чим розподіл судових витрат уповноважений здійснити відповідний суд.

Тому суд дійшов висновку, що спірне рішення є протиправним і підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Для розподілу судових витрат суд врахував.

Зважаючи на результат вирішеного спору та вимоги ст.ст.132-139 КАС України, понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 14.09.2020 № про сплату судового збору за звернення з позовом у розмірі 840,80грн. та дублікатом квитанції від 22.09.2020 №Р24А613097268С29063 про перерахунок позивачем коштів на рахунок адвоката, що підписав та подав вказаний позов від її імені на підставі договору від 24.02.2020, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001247, детального опису виконаних робіт від 24.09.2020, в сумі 500,00грн. підлягають стягненню на її користь із відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 07.09.2020 приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича ( 18001, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23, оф.36/1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах виконавчого провадження №58206287 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 1261,21грн.

2. Стягнути з приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича ( 18001, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23, оф.36/1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 1340,80грн (однау тисячу триста сорок гривень вісімдесят копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі та підписане 28.09.2020.