Справа № 640/5890/20
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5890/20 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

за участю секретаря Скидан С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

Міністерства юстиції України,

Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року

у справі №640/5890/20 (розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Національні інформаційні системи»

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2 ) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (надалі-відповідач 1), Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату (надалі-відповідач 2), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі-відповідач3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Національні інформаційні системи», в якому просила суд з урахуванням уточненої позовної заяви від 22.04.2020 року:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 28.12.2019 року №4296/5 в частині:

- анулювати доступ приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Виконання наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (ч.3 наказу);

- направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю (ч. 4 наказу);

- визнати протиправним та скасувати подання Міністерства юстиції України, яке видане на підставі наказу Міністерства юстиції України від 28.12.2019 року №4296/5 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 28 липня 2008 року №6997;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю від 28 липня 2008 року №6997 ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 березня 2020 року №739/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 березня 2020 року №334/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Обухівського районного округу Київської області ОСОБА_2 »;

- зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії, спрямовані на поновлення ОСОБА_2 в відомостях Єдиного реєстру нотаріусів, надати доступ до Єдиних та Державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Міністерством юстиції при розгляді скарги на реєстраційні дії вчинені позивачем було грубо порушено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, оскільки позивача не було повідомлено належним чином про дату, час і місце розгляду скарги. Зважаючи на те, що наявні обґрунтовані підстави для скасування наказу від 28.12.2019 №4296/5 подальші рішення, прийняті на підставі вказаного наказу також є протиправними.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 28.12.2019 року №4296/5 в частині: анулювання доступу приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Виконання наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (ч.3 наказу); направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю (ч. 4 наказу).

Визнано протиправним та скасовано подання Міністерства юстиції України, яке видане на підставі наказу Міністерства юстиції України від 28.12.2019 року №4296/5 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 28 липня 2008 року №6997.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю від 28 липня 2008 року №6997 ОСОБА_2 .

Визнано протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 березня 2020 року №739/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 ».

Визнано протиправним та скасувати наказ Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 березня 2020 року №334/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Обухівського районного округу Київської області ОСОБА_2 ».

Зобов`язано Міністерство юстиції України вчинити дії, спрямовані на поновлення ОСОБА_2 в відомостях Єдиного реєстру нотаріусів, надати доступ до єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України для вчинення дій та виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про нотаріат».

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням Міністерством юстиції України (надалі - апелянт 1) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт 1 посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою доводи відповідача, що позивачем було допущено неодноразові порушення вимог чинного законодавства при здійсненні нотаріальної діяльності, у зв`язку з чим було підготовлено подання про анулювання його реєстраційного посвідчення та припинено його нотаріальну діяльність.

Крім того, не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - апелянт 2) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог в частині щодо задоволення позовних вимог до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в даній частині. В своїй апеляційній скарзі апелянт 2 посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою доводи відповідача, що позивачем було допущено неодноразові порушення вимог чинного законодавства при здійсненні нотаріальної діяльності, у зв`язку з чим було підготовлено подання про анулювання його реєстраційного посвідчення та припинено його нотаріальну діяльність.

В судовому засіданні представник позивача заперечував у повному обсязі та просив відмовити апелянтам у задоволенні апеляційних скарг, оскільки дані скарги є необґрунтованими, з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні представник відповідача 1 підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги (апелянта 1), просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм матеріального права.

Представник відповідача 3 підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги (апелянта та свої), просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у частині задоволення позовних вимог до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм матеріального права.

Представник відповідача 2 та третя особа, в судове засідання не з`явилися, рол дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на апеляційну скаргу не надано до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги апелянтів не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 28 липня 2008 року Міністерством юстиції України ОСОБА_2 було видано свідоцтво № 6997 про право на заняття нотаріальною діяльністю.

ОСОБА_2 18.11.2008 року отримала реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 195.

Так, 26.12.2019 року Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено реєстраційну дію № 0004438 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» (ідентифікаційний код юридичної особи: 01387432) за результатам якої змінено генерального Директора товариства.

Не погоджуючись із вчиненою реєстраційною дією № 0004438, таку було оскаржено 27.12.2019 року до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (назва на момент розгляду скарги у сфері державної реєстрації).

За результатом розгляду скарги на реєстраційну дію № 0004438, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 28.12.2019 року надано висновок, який, серед іншого, рекомендує: - анулювати доступ приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 до ЄДР; - направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.

На підставі Висновку Комісії, Мін`юстом видано наказ від 28.12.2019 року № 4296/5, яким вимоги скарги задоволено: - скасовано реєстраційну дію від 26.12.2019 року № 0004438; - анульовано доступ приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. - вирішено направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.

Розглянувши зазначене подання Міністерством юстиції України 02 березня 2020 року прийнято наказ №739/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю», виданого на ім`я ОСОБА_2.

Центральним Міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) 03 березня 2020 року було прийнято наказ № 334/6 про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 .

Вважаючи вказані рішення відповідачів протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що комісія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації та Міністерство юстиції України порушили встановлену законом процедуру прийняття рішення (не повідомлення про розгляд скарги нотаріуса), внаслідок чого приватного нотаріуса ОСОБА_2 було позбавлено можливості взяти участь у розгляді скарги, яка стосувалася її особисто, суд доходить до висновку про протиправність оскаржуваного наказу від 28.12.2019 року №4296/5 в частині, що стосується приватного нотаріуса ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 28.12.2019 року №4296/5 в частині анулювання доступу приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Виконання наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (ч.3 наказу), колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, судом першої інстанції зазначено, що комісією з розгляду скарг у сфері державної реєстрації та Міністерство юстиції України порушено встановлену законом процедуру прийняття рішення (не повідомлення належним чином позивача про розгляд скарги), внаслідок чого приватного нотаріуса ОСОБА_2 було позбавлено можливості взяти участь у розгляді скарги, яка стосувалася її особисто, а отже, наказ від 28.12.2019 року №4296/5 в частині, що стосується приватного нотаріуса ОСОБА_2 є незаконним.

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначаються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (з наступними змінами та доповненнями), а також постановою Кабінету Міністрів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 25.12.2015 № 1127 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частин 1, 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на 27.12.2019 року) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав. Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Процедура розгляду скарги по суті визначена статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, якою затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (надалі - Порядок № 1128).

Згідно пункту 2 Порядку № 1128 (в редакції станом на 27.12.2019 року) розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Відповідно до пунктів 9,10 Порядку №1128 (в редакції станом на 27.11.2019 року) під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: 1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; 2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; 3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню. Для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Так, ОСОБА_3 звернувся 27.12.2019 року з скаргою до Міністерства юстиції України та зареєстрована за вх. № 45694-33-19 від 27.12.2019 року на дії приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_2, як державного реєстратора на реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) від 26.12.2019 № 0004438 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» (далі - ПАТ «Київметробуд »).

Як вбачається з матеріалів справи та звертає увагу представник позивач, що ОСОБА_2 не було завчасно належним чином повідомлено про розгляд скарги за вх. № 45694-33-19 від 27.12.2019 року, а отже, це є підставою для скасування спірного наказу, з чим погодився суд першої інстанції.

Апелянт 1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивача було належним чином повідомлено про розгляд скарги, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту про засідання Комісії.

Однак, пунктами 10, 11 Порядку №1128 встановлено, що для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); 2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Колегія суддів звертає увагу, що в разі призначення до розгляду скарги Мін`юстом, останній належним чином повідомляє всіх учасників шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Мін`юст та додатково повідомлення одним із способів, які визначені п. 11 Порядку №1128.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що на офіційному веб-сайті Мін`юсту було розміщено оголошення про засідання Комісії (aдpeca: ІНФОРМАЦІЯ_1), у якому сторін повідомлено про час та місце розгляду скарги. Інших доказів повідомлення позивача про розгляд скарги відповідачем суду не надано.

В судовому засіданні представник апелянта 1 повідомила суд апеляційної інстанції, що скарга була призначена та розглянута в межах терміну визначеному законодавством. Однак, колегія суддів не погоджується з даним твердженням, оскільки, як визначено Порядком №1128, що не пізніше, як за два дні до засідання Комісія повідомляє всіх учасників про розгляд скарги.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що відповідачем 1 не належним чином повідомлено сторін про розгляд скарги за вх. № 45694-33-19 від 27.12.2019 року, оскільки в матеріалах справи відсутні телефонограма або надсилання повідомлення на електронну пошту позивача (учасників) про призначення до розгляду скарги та копії самої скарги, чим позбавлено, зокрема і позивача права на захист.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем 1 було позбавлено позивача можливості взяти участь у розгляді скарги, яка безпосередньо стосується його прав та інтересів.

Водночас, в даному випадку відповідачем 1 вказаного обов`язку дотримано не було, що свідчить про протиправність наказу від 28.12.2019 року №4296/5 в частині, що стосується приватного нотаріуса ОСОБА_2 .

Відповідно до правової позиції, яка неодноразово була викладена Верховним Судом у постановах від 18 червня 2020 року по справі №820/1063/17, від 06.07.2018 по справі № 826/3442/17, що неповідомлення скаржника та/або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі про розгляд скарги, не може вважатися формальним порушенням.

Щодо посилання Міністерства юстиції України на те, що під час розгляду скарги було встановлено недотримання суб`єктами оскарження вимог чинного законодавства під час проведення відповідних реєстраційних дій, то колегія суддів цим доводам не надає правової оцінки, оскільки відповідачем 1 було порушено процедуру розгляду скарг, яка передує вирішенню відповідних питань по суті та є достатньою підставою для визнання протиправними оскаржуваних рішень (наказів).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказу Міністерства юстиції України наказу від 28.12.2019 року №4296/5 в частині, що стосується приватного нотаріуса ОСОБА_2, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а доводи апелянтів є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю від 28 липня 2008 року №6997 ОСОБА_2 ; наказ Міністерства юстиції України від 02 березня 2020 року №739/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 »; наказу Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 березня 2020 року №334/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Обухівського районного округу Київської області ОСОБА_2 » та зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії, спрямовані на поновлення ОСОБА_2 в відомостях Єдиного реєстру нотаріусів, надати доступ до Єдиних та Державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що дані вимоги є похідними, тому підлягають задоволенню.

Однак, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат".

Визначення нотаріус міститься у статті 3 наведеного Закону та означає уповноважену державою фізичну особу, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 5 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Згідно з частиною 1 статті 7 вказаного Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Частиною 9 статті 10 Закону України "Про нотаріат" обумовлено, що питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням відповідно Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальної палати України у випадках, визначених цим Законом.

За правилами частини десятої цієї ж статті вказаного Закону порядок внесення відповідно Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату встановлюється Міністерством юстиції України.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 28 липня 2011 року №1904/5 затверджено Порядок внесення Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату (надалі - Порядок №1904/5).

Відповідно до наведеного Порядку подання повинно містити: інформацію про наявність підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону; зазначення конкретних порушень, які були допущені нотаріусом; пропозиції щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

До Подання додаються: засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, на підставі яких внесено Подання; доповідна записка про перевірку роботи нотаріуса; пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у Поданні (у разі наявності); копії документів про зупинення нотаріальної діяльності (щодо приватного нотаріуса); копії документів, що свідчать про виявлені в діяльності нотаріуса порушення; документи, що свідчать про вжиті заходи щодо виявлених в роботі нотаріуса порушень; відповідні документи органів дізнання і слідства, прокуратури, суду тощо; засвідчена в установленому порядку копія рішення Мін`юсту, управління юстиції про направлення до Комісії Подання, яке прийняте відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" або Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Відповідно до підпункту "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадку, зокрема, неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону.

Приписами статті 33 Закону України "Про нотаріат" обумовлено, що Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, крім повторних перевірок, передбачених цим Законом, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов`язковим повідомленням його про проведення такої перевірки.

Приватний нотаріус зобов`язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.

У разі виявлення під час перевірки порушень в організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса або неодноразових порушень ним правил нотаріального діловодства Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, які проводили перевірку, можуть зупинити або припинити нотаріальну діяльність приватного нотаріуса з підстав та у порядку, передбачених цим Законом.

У разі виявлення під час перевірки неодноразового грубого порушення порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса може бути анульовано у порядку та на підставах, передбачених цим Законом.

Порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

Так, в протоколі №1/2 засідання Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 26 лютого 2020 року зазначено наступне: «згідно зі статтею 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, на засіданні Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія) Міністерством юстиції України розглянуто скаргу ОСОБА_3 від 27.12.2019 (вх. № 45694-33-19 від 27.12.2019) на дії приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 (далі - приватний нотаріус ОСОБА_2) як державного реєстратора на реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) від 26.12.2019 № 0004438 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» (далі - ПАТ «Київметробуд »).

За результатами розгляду Комісією скарги ОСОБА_3 встановлено, що 26.12.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_2 проведено державну реєстрацію (№ 0004438) змін до відомостей про юридичну особу - ПАТ «Київметробуд», що не пов`язані зі змінами в установчих документах, за результатами якої було змінено генерального директора ПАТ «Київметробуд».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 27 Закону підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є, зокрема, несплата адміністративного збору або сплата не в повному обсязі.

Комісією також встановлено, що при проведенні реєстраційної дії приватним нотаріусом ОСОБА_2 не витребувано документ про сплату адміністративного збору, чим порушено вимоги пункту 6 частини першої статті 27 Закону.

У зв`язку виявленими порушеннями законодавства у сфері державної реєстрації прав юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, допущеними приватним нотаріусом ОСОБА_2 під час проведення оскаржуваної реєстраційної дії, Комісією прийнято рішення, видане у формі наказу Міністерства юстиції України від 28.12.2019 № 4296/5: скаргу ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі;

скасувати у Єдиному державному реєстрі реєстраційну дію від 26.12.2019 № 0004438 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену приватним нотаріусом ОСОБА_2 щодо ПАТ «Київметробуд»;

анулювати доступ приватному нотаріусу ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру;

Також, в протоколі №1/2 зазначено, що предметом розгляду камеральних перевірок були численні скарги на дії приватного нотаріуса ОСОБА_2 результатом яких було блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.» у 2017 році.

В рішенні комісії встановлено порушення позивачем підпункту "е" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат", у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства у сфері державної реєстрації.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що в даному випадку містилося одне порушення вимог законодавства при вчиненні реєстраційних дій у 2019 року, а посилання відповідачів на неодноразове порушення є безпідставним, оскільки, як зазначив представник відповідача 1 в судовому засідання за правопорушення вчинені позивачем у 2017 році до останньої вже були застосовані санкції, у вигляді блокування системи на деякий час.

Отже, надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу, що Вища кваліфікаційна комісія нотаріату не наділена повноваженнями розглядати звернення юридичних та фізичних осіб щодо вчинених нотаріальних дій та надавати оцінку законності таких нотаріальних дій.

Відповідно до частини 9 статті 10 Закону України "Про нотаріат" та пункту 4 Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011№ 923, Комісія відповідно до покладених на неї завдань, в тому числі, розглядає подання головних управлінь юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.

Проте, Законом № 3425-XII також не визначено повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі щодо перевірки законності вчинення нотаріальних дій нотаріусами і відповідно встановлення порушення чинного законодавства при вчинення нотаріальних дій.

Колегія суддів звертає увагу, що у постановах Верховного Суду від 25 червня 2020 року по справі №2340/5084/18, від 18 березня 2020 року по справі № 826/3090/17, від 20 липня 2018 року по справі № 809/1649/17 сформульована правова позиція, відповідно до якої встановлення факту порушень нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій належить до компетенції суду. Застосуванню відповідачем 1 норм підпункту "е" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат" мало передувати встановлення судовим рішенням (рішеннями) фактів вчинення позивачем, як нотаріусом певних порушень під час безпосереднього здійснення нотаріальних дій.

Так, колегія суддів не бачить підстав для відступу від цієї правової позиції.

Судом апеляційної інстанції досліджено матеріали справи та встановлено, що в них відсутні рішення судів за період з 2017 по 2019 року, які б встановлювали протиправність дій позивача під час вчинення нотаріальних та інших дій, які має право вчиняти нотаріус, в тому числі реєстраційні дії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правомірно зроблений висновок про те, що оскаржувані рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення нотаріальної діяльності, прийнято на підставі наказу Міністерства юстиції України від 28.12.2019 року №4296/5, підлягають скасуванню.

Колегія суддів звертає увагу, що в оскаржуваних наказах (рішенні комісії) зазначено, саме неодноразове порушення нотаріусом чинного законодавства, а не грубе порушення вимог законодавства, як в судовому засіданні зазначав представник відповідача.

Також, в судовому засіданні представник позивача звернув увагу суду апеляційної інстанції, що в даному випадку відповідачем не обґрунтовано співмірність застосування такого заходу до позивача, як позбавлення права на заняття нотаріальною діяльністю.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що в даному випадку відповідачем необґрунтовано застосування до позивача таких захід, як анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, а отже судом першої інстанції правомірно зроблений висновок про скасування наказів відповідачів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на позовну заяву, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев

В. В. Файдюк

Повний текст постанови складено 28 вересня 2020 року.