Справа № 320/6167/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2020 року № 320/6167/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , що зазначене у заяві про реєстрацію місця проживання від 24.01.2020 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відділ ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію свого місця проживання у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності її чоловіку, до якої додала всі передбачені чинним законодавством документи, однак останній, протиправно, на думку позивача, відмовив їй у цьому, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що приймаючи оскаржуване рішення, відділ ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскільки позивачем не було додано до заяви витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію права власності до свідоцтва про право власності на будинок, а також у поданих документах був відсутній підпис власника житла, а саме в п. 2 заяви позивача про реєстрацію місяця проживання від 24.01.2020.

Позивач скористалась правом на подання відповіді на відзив, в якій навела доводи в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення аналогічні тим, що містяться у позовній заяві. Просила суд позов задовольнити.

Третя особа подала до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що відмова відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області у реєстрації місця проживання його дружини у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності є безпідставною та такою, що суперечить положенням чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

26.12.2003 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №2200, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 26.12.2003.

08.06.2004 ТУМ Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Згідно з відміткою на сторінці 11 паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 04.10.2019 знято з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.06.2013 серії НОМЕР_3 індексний №4653761.

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи №4552 від 10.12.2018, №6292 від 30.10.2019 та адресної картки за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 (з 12.07.2013), ОСОБА_4 (з 12.07.2013) та ОСОБА_5 (з 30.10.2019).

24.01.2020 позивач звернусь до Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області із заявою про реєстрацію місяця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

До вказаної заяви позивачем було додано: паспорт громадянина України, квитанцію про сплату адміністративного збору №1111596 у розмірі 40,80 грн., свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.06.2013 серії НОМЕР_3 індексний №4653761.

Судом встановлено, що у поданій заяві від 24.01.2020, ОСОБА_2 надав письмову згоду на реєстрацію місяця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно службових відміток на зворотному боці заяви про реєстрацію місяця проживання від 24.01.2020, відповідачем прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання від 24.01.2020. Підставою відмови зазначено: п. 11 абз. 1 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" (надалі також Закон) відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до статті 2 Закону громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

У статті 3 Закону визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Частиною першою статті 6 Закону встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

При цьому частиною третьою цієї статті визначений перелік документів, які особа подає для реєстрації до органу реєстрації, зокрема: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Статтею 9-1 Закону визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів встановлено Правилами реєстрації місця проживання і Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207 (надалі - Правила).

Відповідно до пункту 1 ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Пунктами 3-4 Правил передбачено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Відповідно до пункту 8-9 Правил документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги".

Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України:

- у вигляді книжечки (зразка 1993 року) - шляхом проставлення в ньому штампа реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 1 або штампа зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 2;

- у формі картки (зразка 2015 року) - шляхом внесення інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у такий паспорт, у разі наявності робочих станцій та підключення органу реєстрації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр). У разі непідключення органу реєстрації до Реєстру особі видається довідка про реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання, а внесення інформації до безконтактного електронного носія здійснюється територіальним підрозділом ДМС на підставі такої довідки.

Пунктом 11 Правил передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

- особа не подала необхідних документів або інформації;

- у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними;

- звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Згідно з пунктом 18 Правил для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);

4) документи, що підтверджують:

- право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

- право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);

- проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);

5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Таким чином перелік документів, які особа подає органу є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

В силу наведених вище положень частини третьої статті 6 Закону та абзацу четвертого пункту 18 Правил реєстрація місця проживання особи є можливою у разі надання органу реєстрації документів, що підтверджують право на проживання в житлі. Відсутність таких документів є підставою для відмови у реєстрації місця проживання.

Судом встановлено, що позивачем разом із заявою про реєстрацію місця проживання надано органу реєстрації паспорт громадянина України, квитанцію про сплату адміністративного збору №1111596 у розмірі 40,80 грн., та копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.06.2013 серії НОМЕР_3 індексний №4653761.

Дослідивши копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.06.2013 серії НОМЕР_3 індексний №4653761 судом встановлено, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Правомочність володіння слід розуміти як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно.

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Аналізуючи складові правомочності права власності у контексті спірних відносин слід виходити з того, що надання особою, яка є власником житла, дозволу на реєстрацію місця проживання особи стосується права користування майном.

Таким чином, закріплена у пункті 18 Правил реєстрації місця проживання вимога про необхідність надання згоди на реєстрацію місця проживання особи власником житла обумовлена особливостями реалізації правомочності володіння, користування та розпорядження майном (житлом), що перебуває у приватній власності, суть яких полягає у тому, що здійснення будь-яких юридично значимих дії, пов`язаних із здійсненням права власності, вимагає отримання згоди осіб, яким належить це майно.

Судом встановлено, що у заяві про реєстрацію місця проживання від 24.01.2020 зазначено про надання згоди ОСОБА_2 , який є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на реєстрацію місця проживання у цьому будинку ОСОБА_1 .

Отже, в розмінні положень законодавства позивач звертаючись до виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області із заявою про реєстрацію місця проживання надала повний пакет документів передбачений статтею 6 Закону №1382-IV.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що орган реєстрації неправомірно відмовив ОСОБА_1 у реєстрації її місця проживання у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

Враховуючи, що рішення відповідача про відмову в реєстрації місця проживання є неправомірним та прийнято з підстав, які спростовані в ході судового розгляду справи, то інших варіантів, окрім як прийняти протилежне рішення, відповідач не має.

При цьому, слід враховувати, що в разі відмови в реєстрації місця проживання заява з доданими документами повертається заявнику. Відповідно, для захисту права позивача, останньому необхідно вчинити дії щодо її повторного подання для реєстрації місця проживання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ураховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи, що відповідач не довів правомірність прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 27.04.2020 №ПН7562.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , що зазначене у заяві про реєстрацію місця проживання від 24.01.2020 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Відділ ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.