Справа № 440/5254/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 вересня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/5254/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., розглянувши матеріали позовної заяви Оздоровчо-спортивного табіру "Старт" Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства "Україна" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтави про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2020 року Оздоровчо-спортивний табір "Старт" Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства "Україна" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтави про визнання протиправними дій щодо відмови усунути порушення земельного законодавства, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0085 та її кадастрового номеру, а також про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0085.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ПЛ №003451, оздоровчо-спортивному табору "Старт" рішенням Новоселівської сільської ради народних депутатів від 24 січня 1995 року №2-га сесія ХХІІ скликання для розміщення оздоровчо-спортивного табору у постійне користування надано земельну ділянку розміром 10,1 га. Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №30. Під час розроблення технічної документації, виявлено, що вказана земельна ділянка накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0085, яка перебуває у користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава.

03.07.2020 позивач звернувся до відповідача з листом у якому прохав усунути порушення земельного законодавства.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області своїм листом повідомило позивача, що воно не вбачає необхідним здійснювати заходи державного контролю щодо використання земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Терентіївка, Носовелівської сільської ради, вул. Спротивна, 1, Полтавського району, Полтавської області.

15.07.2020 позивач звернувся до Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтави з проханням внести відповідні зміни у технічну документацію та подати її на перереєстрацію до відповідних органів, однак жодної відповіді так і не отримав.

Наведене вище порушують права позивача на вільну реалізацію прав землекористувача по володінню й користуванню земельною ділянкою, а тому розробка технічної документації із землеустрою на земельну ділянку надану позивачу у постійне користування відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ПЛ №003451 неможливо без скасування державної реєстрації земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0085.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункту 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановлений законом".

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 04 липня 2018 року по справі №820/7173/16 (провадження К/9901/25603/18) та від 29 травня 2018 року по справі №495/5913/14-а (провадження №11-298апп18) "неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин".

Зі змісту позовної заяви, судом встановлено, що Оздоровчо-спортивний табір "Старт" Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства "Україна" звернулася до адміністративного суду з позовом, зокрема, про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0085 та її кадастрового номеру та про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0085.

Виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0085 за Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтави, оскільки вказана земельна ділянка накладається на земельну ділянку передану у постійне користування Оздоровчого-спортивного табору "Старт" відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ПЛ №003451.

Отже, у цій справі існує невирішений спір про право на земельну ділянку, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності (постійного користування) на земельну ділянку.

Вищевикладене також узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 29 травня 2018 року по справі № 495/5913/14-а.

Відповідно до частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Оскільки спірні правовідносини обумовлені захистом порушеного речового права на земельну ділянку, а сторонами є суб`єкти господарювання, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за даним позовом належить відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Оздоровчо-спортивного табору "Старт" Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства "Україна" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтави про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Бойко