Справа № 400/4056/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/4056/19
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року по справі № 400/4056/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій, та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області по проведенню перерахунку пенсії ОСОБА_1 і протиправною бездіяльність у виплаті заборгованості з пенсійних виплат; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 46967,77 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями у проведенні перерахунку пенсії та бездіяльністю у виплаті заборгованості по пенсійним виплатам.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.04.2018 року у справі № 489/5329/17 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснено перерахунок його пенсії із закладенням у алгоритм перерахунку неправильних показників розміру додаткових видів грошового забезпечення. Зокрема, на думку позивача, ГУ ПФУ незаконно закладено у розрахунок пенсії надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 142,50 грн., тоді як довідкою ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області даний вид грошового забезпечення для цілей проведення перерахунку пенсії встановлено у розмірі 405,00 грн. Крім того, відповідачем проведено лише часткову виплату пенсії позивача за період з 2016 по 2018 роки перерахунок пенсії позивача не проведено, що порушує норми постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з позовними вимогами ОСОБА_1 не погоджувалось з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що на виконання рішення суду ГУ ПФУ при перерахунку пенсії позивача було враховано розмір надбавки за роботу в умовах режиму обмежень, що зазначений в довідці ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про розмір грошового забезпечення від 07.02.2018 року № 397 у розмірі 142,50 грн. За наслідками проведення перерахунку пенсії позивача її розмір склав 4506,24 грн. Загальний розмір доплати по перерахунку за рішенням суду за період з 01.01.2018 року по 31.10.2018 року становить 17060,18 грн. Суму доплати за період з 19.09.2018 року по 31.10.2018 року у розмірі 702,48 грн. позивачу виплачено у листопаді 2018 року. Суму доплати за період з 01.01.2016 року по 18.09.2018 року у розмірі 16357,70 грн. включено до реєстру рішень, виконання яких здійснено за окремою бюджетною програмою, відповідно до положень Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою КМУ від 22.08.2018р. № 649.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року по справі № 400/4056/19 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області по проведенню перерахунку пенсії ОСОБА_1 і протиправною бездіяльність у виплаті заборгованості з пенсійних виплат; присуджено до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 46967,77 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями у проведенні перерахунку пенсії та бездіяльністю у виплаті заборгованості по пенсійним виплатам.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Довідка Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 27.04.2017 року про розмір грошового забезпечення для цілей перерахунку пенсії позивача є чинною і отримана у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому саме її показники розмірів грошового забезпечення позивача мали бути використані відповідачем для проведення перерахунку пенсії позивача. Також, законодавцем чітко врегульовано порядок та механізм виконання судових рішень, які набрали законної сили, в тому числі, в яких боржником виступають пенсійні органи. До того ж, відсутність грошових коштів або відсутність фінансування органів державної влади не може бути підставою для обмеження прав особи, яка має право на виплату заборгованості з пенсійних виплат. Таким чином, відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості не врахування під час проведення перерахунку пенсії позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі, який зазначено у довідці Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 27.04.2017 року про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано фактичні обставини справи, у зв`язку з чим порушено норми матеріального та процесуального права, а тому відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегію суддів встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області, та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2018 року, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019 року, у справі 489/5329/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та на підставі довідки ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії від 27.04.2017 року, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, з яких нараховується пенсія відповідно довідки № 397 від 07.02.2018 року, починаючи з 01.01.2016 року та з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Ленінського районного суду від 24.04.2018 року у справі №489/5329/18 ГУ ПФУ в Миколаївській області 05.10.2018 року, на підставі довідки ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії від 27.04.2017 року, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, з яких нараховується пенсія відповідно довідки № 397 від 07.02.2018 року, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

За наслідками проведення вищеозначеного перерахунку пенсія ОСОБА_1 склала 4506,24 грн., до складу якої включено надбавку за службу в умовах режимних обмежень (15%) у розмірі 142,50 грн. Загальна сума різниці пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.10.2018 року склала 17060,18 грн.

На виконання рішення Ленінського районного суду від 24.04.2018 року у справі №489/5329/18 ГУ ПФУ в Миколаївській області частково сплачено суму перерахованої пенсії у розмірі 702,48 грн. Залишок у розмірі 16357,70 грн. виплачується відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Підстави та порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду визначений ст.383 КАС України, відповідно до ч.1 якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з п.п.7, 8 ч. 2 ст. 383 КАС України, в такій заяві зазначається зокрема, інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 383 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Відповідно до ч.5 ст.383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Отже, ст.383 КАС України встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду і вказаною нормою не передбачено звернення позивача з окремим позовом щодо зобов`язання виконання судового рішення по іншій справі.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в даній справі.

Необхідність дотримання встановленого порядку виконання судового рішення, насамперед зумовлена нормами ст. 129-1 Конституції України, згідно яких судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процессу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.

Приписами ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Таким чином, проаналізувавши предмет позову в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області по проведенню перерахунку пенсії; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 46967,77 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями у проведенні перерахунку пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання рішення Ленінського районного суду від 24.04.2018 року у справі №489/5329/18.

Отже, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому, у даному випадку, наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Між тим, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення, та в жодному разі не пред`являти новий адміністративний позов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що спір в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області по проведенню перерахунку пенсії; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 46967,77 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями у проведенні перерахунку пенсії, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності закриття провадження у справі в означеній частині позовних вимог.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у виплаті заборгованості з пенсійних виплат; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 46967,77 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його бездіяльністю у виплаті заборгованості по пенсійним виплатам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, колегією суддів встановлено, що за наслідками проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахунку пенсії ОСОБА_1 її розмір склав 4506,24 грн. Загальний розмір доплати по перерахунку за рішенням суду за період з 01.01.2018 року по 31.10.2018 року становить 17060,18 грн. Суму доплати за період з 19.09.2018 року по 31.10.2018 року у розмірі 702,48 грн. позивачу виплачено у листопаді 2018 року, а суму доплати за період з 01.01.2016 року по 18.09.2018 року у розмірі 16357,70 грн. включено до реєстру рішень, виконання яких здійснено за окремою бюджетною програмою, відповідно до положень Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою КМУ від 22.08.2018р. № 649, що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Водночас, п. 20, 29 ст. 116 Бюджетного кодексу України визначено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Отже, виплати пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію, та членам їх сімей згідно зі забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Проведення такої виплати не може бути здійснено за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів» затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, яким встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно з п. 3 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до п. 5 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р., для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 6 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р., перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

За приписами п. 8 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

Згідно з п. 10 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Відповідно до правових висновків рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

Як встановлено колегією суддів, та зазначено вище на виконання вимог Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. рішення Ленінського районного суду від 24.04.2018 року у справі №489/5329/18 включено до Реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області не заперечує свого обов`язку виплатити суму заборгованості по перерахованій пенсії позивачу, а лише вказує на те, що вказану виплату буде здійснено відповідно до встановленої процедури, а саме: згідно з Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. в порядку черговості.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що пенсійний орган ухиляється від виконання рішення суду, оскільки ним вчинено усі можливі залежні від нього дії по виконанню рішення суду.

Враховуючи те, що пенсійний орган є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен враховувати приписи ст.116 Бюджетного кодексу України, які забороняють взяття бюджетних зобов`язань за відсутності відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків за відсутності бюджетних призначень, та Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р., яким узгоджено механізм забезпечення виконання взятих на себе державою зобов`язань з приписами бюджетного законодавства.

Отже, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області при виконанні рішення Ленінського районного суду від 24.04.2018 року у справі №489/5329/18 діяло з урахуванням положень Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та в межах чинного законодавства.

Між тим, колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 на теперішній час є чинною, протиправною не визнана, а тому підлягає застосуванню до спірних відносин.

Відтак, враховуючи вжиття відповідачем заходів з метою виконання судового рішення в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, беручи до уваги часткове виконання судового рішення, а також особливості нормативно-правового регулювання правовідносин в частині нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем належним чином обґрунтовано, викладену в апеляційній скарзі позицію, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, та надано до суду належні докази, які спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 року у справі №400/4056/19 скасувати та прийняти у справі нове рішенням.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області по проведенню перерахунку пенсії; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 46967,77 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями у проведенні перерахунку пенсії закрити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у виплаті заборгованості з пенсійних виплат; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 46967,77 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його бездіяльністю у виплаті заборгованості по пенсійним виплатам - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.