Справа № 320/2720/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року № 320/2720/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1 ) - 334 116,00 грн на користь Державного бюджету, в рахунок погашення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом в розмірі 334 116,00 грн. Враховуючи те, що податковим органом було здійснено заходи спрямовані для погашення вказаної податкової заборгованості, однак така залишається не погашеною, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить стягнути її в примусовому порядку.

Ухвалою суду від 10.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в зазначеній справі.

Відповідач проти позову заперечив, у письмовому відзиві просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки рішення податкового органу, на підставі яких було визначено податкове зобов`язання, заявлене до стягнення, скасовані постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №320/2460/10.

Позивачем подано клопотання про зупинення провадження, мотивоване тим, що оскільки у справі №320/2460/19 вирішується питання про правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 09.10.2018 №, від 09.10.2018 № та від 09.10.2018 № , яким здійснено донарахування грошового зобов`язання та на підставі яких податковий орган звернувся про стягнення податкового боргу, то ГУ ДФС у Київській області вважає, що розгляд справи №320/2720/19 є неможливим до набрання законної сили рішенням Верховного суду по справі №320/2460/19.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження, суд вважає його не обгрунтованим та відмовляє у задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином суд зазначає, що пункт 3 частини першої статті 236 КАС України може бути застосований лише до моменту, набрання законної сили рішенням у пов`язаній справі, а не до моменту вирішення касаційної скарги.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги також не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Громадянка ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є платником податків та зборів і знаходиться за основним місцем обліку в Броварській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Посадовими особами ГУ ДФС у Київській області встановлено, що відповідач, за результатами діяльності заборгував до бюджету - 334116 грн. з них:

1. Податок на доход фізичних осіб - 310734,33 грн.;

2. Військовий збір - 23381,67 грн..

Вищезазначений податковий борг виник в результаті несплати узгоджених податкових зобов`язань, нарахованих відповідачу результатами контрольно-перевірочної роботи.

Так посадовими особами контролюючого органу було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати ПДФО про отримані доходу, у формі додаткового блага за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки було складено Акт від 20.09.2018 №802/10-36-13- 03/ НОМЕР_1 . На підставі вказаного акту перевірки було прийнято податкові повідомлення-рішення:

1. з податку на доходи фізичних осіб:

- від 09.10.2018 № на суму 198 476,25 грн. (в т.ч. 158781 грн. за основним платежем та 39695,25 грн за штрафними санкціями;

- від 09.10.2018 № на суму 170 грн (штрафних санкцій).

2. з військового збору:

- від 09.10.2018 № на суму 14942,82 грн. (в т.ч. 11954,25 грн. за основним платежем та 2988,57 грн. за штрафними санкціями.

Також на підставі ст.129 ПК України, з врахуванням висновків викладених в актів, щодо характеру правопорушення, за весь період заниження бази оподаткування відповідачу було нараховано пеню: з ПДФО - 112 088,08 грн., з військового збору - 8438,85 грн.

Оскільки вказані податкові зобов`язання у визначений законодавством строк відповідачем сплачені не були, ГУ ДФС у Київській області було направлено платнику податкову вимогу від 31.10.2018 №127114-51 про сплату податкового боргу. З дня надіслання (вручення) платнику податку податкової вимоги минуло 60 календарних днів, але сума податкового боргу залишається непогашеною, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

За приписами, наведеними у статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, у випадку визначення податкового (грошового) зобов`язання органом ДФС граничним днем сплати буде десятий календарний день, що настає за днем отримання платником відповідного податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У силу підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, самостійно нараховані відповідачем суми податкового зобов`язання, а також грошове зобов`язання, визначене в податковому повідомленні-рішенні, та нарахована пеня, які не було оскаржено в установленому законом порядку, є узгодженим податковим боргом.

Предметом розгляду даної справи є стягнення податкового боргу, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 09.10.2018 №, від 09.10.2018 № та від 09.10.2018 № , які станом на день звернення до суду були належним чином вручені, в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалися, а відтак були узгоджені.

Разом з тим, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 по справі №320/2720/19 було зупинено провадження до розгляду справи №320/2460/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.10.2018 №, від 09.10.2018 № та від 09.10.2018 № .

Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року по справі №320/2460/19 у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі №320/2460/19 ухвалено:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень- задовольнити в повному обсязі.

4. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.10.2018 року № , № , № .

Отже рішення податкового органу, на підставі яких було визначено податкове зобов`язання відповідачу та заявлене до стягнення в даному позові, скасовані постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №320/2460/10, відповідно підстави для стягнення такого зобов`язання відсутні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.