Справа № 761/42270/16-а
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, військової частини НОМЕР_1 про протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не складанні на дату звільнення його з військової служби довідки про виплачені види грошового забезпечення - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, премію до Дня Збройних Сил України, щомісячну додаткову винагороду, які не входили в довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, та не направлення такої довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через уповноважений орган - Київський міський військовий комісаріат;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не включення до розрахунку грошової допомоги при звільненні грошового забезпечення із урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити йому перерахунок розміру грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення із врахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром грошової допомоги при звільненні;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві щодо не врахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, премію до Дня Збройних Сил України, щомісячну додаткову винагороду при обчисленні позивачу розміру основної пенсії з 14 липня 2016 року, виходячи із розміру грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити відповідні дії щодо призначення та виплати йому основної пенсії, починаючи з 14 липня 2016 року шляхом включення до складу грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби, з розміру якого обчислюється пенсія: грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 19176 грн.; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 19383 грн.; індексацію в розмірі 8512,38 грн.; одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 216995,76 грн. та за перерахунку військової частини НОМЕР_1 ; винагороду за участь в АТО в розмірі 40140,26 грн.; премію до Дня Збройних Сил України в розмірі 2910 грн.; щомісячну додаткову грошову винагороду (60%) в розмірі 130587,60 грн.; та провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.

Позов обґрунтовано тим, що при звільнені позивача з військової служби військової частини НОМЕР_1 протиправно не включено до довідки про розмір грошового забезпечення усі види додаткового грошового забезпечення для призначення пенсії.

Крім того, позивач зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а законодавством гарантовано право на врахування усіх видів грошового забезпечення при обрахунку пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не складанні на дату звільнення з військової служби ОСОБА_1 довідки про виплачені види грошового забезпечення - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, премію до Дня Збройних Сил України, щомісячну додаткову винагороду, які не входять в довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, та не направлення довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через уповноважений орган - Київський міський військовий комісаріат.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не включення до розрахунку грошової допомоги при звільненні грошового забезпечення із урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889».

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 скласти на дату звільнення з військової служби ОСОБА_1 довідку про виплачені види грошового забезпечення - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, щомісячну додаткову винагороду, які не включені в довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, та направити довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через уповноважений орган - Київський міський військовий комісаріат.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити йому перерахунок розміру грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення із врахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром грошової допомоги при звільненні.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, тому вона має бути враховувати у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

Крім того, вказує, що щомісячна грошова допомога, яка йому виплачувалась також носила постійний характер.

Оскільки Військовою частиною НОМЕР_1 не включено до розрахунку грошової допомоги при звільненні грошове забезпечення із врахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової допомоги, яка виплачувалась згідно Постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010, тому вказані вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час звільнення позивача зі списків особового складу військової частини з останнім були проведені усі належні розрахунки, та жодних спірних питань не виникало, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу в Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) на посаді заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України №429 від 16.05.2016 (по особовому складу), відповідно до частини шостої ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті, позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я).

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 13.07.2016 №133 (по стройовій частині), позивач був виключений зі списків особового складу частини, знятий з усіх видів забезпечення та направлений для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного військового комісаріату м. Києва.

Зазначеним наказом позивачу було визначено здійснити виплату одноразової грошової допомоги по звільненню, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

На підставі даного наказу позивачу була виплачена вихідна допомога без врахування додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», а індексація була виплачена лише до 30.11.2015, що підтверджується грошовим атестатом.

При цьому, позивач під час проходження служби щомісячно отримував додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою №889, у розмірі 60% його місячного грошового забезпечення, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2016 №116/163.

У той же час, при звільненні позивачу видано довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення, до якої було включено лише дані про посадовий оклад; оклад за військове звання; надбавку за вислугу років; надбавку за виконання особливо важливих завдань; надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці; надбавку за звання та використання іноземної мови; премію.

На підставі подання військового комісару Київського міського військового комісаріату від 21.07.2016 та заяви ОСОБА_1 №67 від 02.08.2016 позивачу призначено з 14.07.2016 пенсію з згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

На даний час, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у місті Києві та отримує вказану пенсію.

У вересні 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві з заявою, в якій просив врахувати при нарахуванні йому пенсії довідку Військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2016 №116/163 з наявними у ній складовими.

Листом від 20.10.2016 №20201/03/70-2003 пенсійний орган повідомив позивача про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошовова допомога при звільненні, винагорода за участь в АТО, премія до Дня Збройних Сил України та щомісячна додаткова грошова винагорода не визначені у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, тому вони не можуть бути враховані до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону, тому підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням вказаних складових відсутні.

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного фонду та вважаючи, що військовою частиною НОМЕР_1 на дату звільнення не було складено довідки про виплачені види грошового забезпечення - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, премію до Дня Збройних Сил України, щомісячну додаткову винагороду, які не входять в довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, та не включено до розрахунку грошової допомоги при звільненні грошового забезпечення індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова винагорода та одноразові додаткові види грошового забезпечення військовослужбовця, які він отримував під час проходження служби, з яких нараховані та сплачені страхові внески, та індексація мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не складанні на дату звільнення з військової служби ОСОБА_1 довідки про виплачені види грошового забезпечення - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, премію до Дня Збройних Сил України, щомісячну додаткову винагороду, які не входять в довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, та не направлення довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через уповноважений орган - Київський міський військовий комісаріат та визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не включення до розрахунку грошової допомоги при звільненні грошового забезпечення із урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889» - підлягають задоволенню.

Крім того, суд першої інстанції вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти на дату звільнення з військової служби ОСОБА_1 довідку про виплачені види грошового забезпечення - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, щомісячну додаткову винагороду, які не включені в довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, та направити довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через уповноважений орган - Київський міський військовий комісаріат.

Разом з тим, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій щодо не врахування при перерахунку пенсії та зобов`язання нарахувати і виплачувати позивачу пенсію з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, задоволенню не підлягають у зв`язку з їх передчасністю, оскільки нова довідка із додатковими видами грошового забезпечення від ІНФОРМАЦІЯ_1 ще не надходила.

Колегія суддів не погоджується у повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами і доповненнями) (далі - Закон №2011-XII).

У силу вимог частини першої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону №2011-XII наведено перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону №2011-XII (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Крім того, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі № 810/2734/17.

Згідно з п. 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення); які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням на день звільнення з військової служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), що отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами відповідно до законодавства України.

Так, підпунктом 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (надалі - Постанова №889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно пункту 2 Постанови №889, граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Виходячи із приписів Постанови № 889 щомісячна додаткова грошова винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовцям, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Тобто, виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки від 01.09.2016 №116/163 останні 24 місяці перед звільненням додаткова грошова винагорода у розмірі 60% грошового забезпечення, на підставі Постанови № 889, нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, тому наявні підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

Вказане спростовує доводи відповідача щодо визнання щомісячної додаткової грошової винагороди лише періодичною виплатою.

Відтак, відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% грошового забезпечення, що передбачена Постановою № 889.

Аналогічні правові висновки Верховний Суд сформулював у постановах від 16.05.2019 у справі № 826/11679/17, від 31.07.2019 у справі №826/3398/17, від 08.08.2019 у справі №802/955/17-а, від 24.03.2020 у справі № 810/2734/17.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки спірний додатковий вид грошового забезпечення (щомісячна додаткова грошова винагорода) відповідно до Постанови № 889 має постійний статус виплати, так як виплачувався останні 24 місяці перед звільненням, відповідач необґрунтовано не включив цей додатковий вид грошового забезпечення в розрахунок суми розміру грошової допомоги при звільненні позивача.

Щодо не включення індексації до розрахунку розміру грошової допомоги при звільненні, слід зазначити наступне.

У силу вимог частини третьої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів приходить до висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок №1078) встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Крім того, підпунктом 7 пункту 4 Порядку №1078 встановлено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, суми індексації грошового забезпечення, виплачені з порушенням строків, підлягають компенсації на підставі вищенаведених положень законодавства.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, тому проведення виплати грошової допомоги позивачу при звільненні без урахування індексації є протиправним.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №522/11257/16-а та від 29.04.2020 у справі №240/10130/19.

При цьому, колегія суддів враховує, що позивачу при звільненні була виплачена індексація лише до 30.11.2015 включно.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не включення до розрахунку грошової допомоги при звільненні грошового забезпечення із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди і індексації, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу грошову допомогу при звільненні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 та індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не складанні на дату звільнення його з військової служби довідки про виплачені види грошового забезпечення - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, премію до Дня Збройних Сил України, щомісячну додаткову винагороду, які не входять в довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, та не направлення довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через уповноважений орган - Київський міський військовий комісаріат, та визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві щодо не врахування вказаних складових при обчисленні позивачу розміру основної пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити відповідні дії щодо призначення та виплати йому основної пенсії, починаючи з 14 липня 2016 року шляхом виключення до складу грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби, з розміру якого обчислюється пенсія таких даних, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (пункт 2 Порядку № 45).

Згідно пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З аналізу наведених норм щодо порядку проведення перерахунку пенсій вбачається наступна послідовність дій:

- уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення;

- Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України;

- Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки;

- довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено чинним нормативно-правовим актом.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом.

При цьому, згідно з абзацами другим, четвертим та п`ятим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 №937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (зі змінами) та Порядку № 45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Тобто, на відповідний військовий комісаріат покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою та подання такої довідки до органу, що призначає пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було видано довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення, до якої було включено дані про посадовий оклад; оклад за військове звання; надбавку за вислугу років; надбавку за виконання особливо важливих завдань; надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці; надбавку за звання та використання іноземної мови; премію (а.с. 70).

Відомостей щодо отримання будь-яких інших видів грошового забезпечення у вказаній довідці зазначено не було.

На думку позивача, до вказаної довідки №116/131 від 13 липня 2016 року військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не було включено дані про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, винагороду за участь в АТО, премію до Дня Збройних Сил України, щомісячну додаткову винагороду.

Позивач вважає, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні та винагорода за участь в АТО відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Однак, матеріали справи не містять докази звернення позивача до Військової частини НОМЕР_1 або відповідного військового комісаріату з заявою про необхідність складення довідки, до якої слід було включити відповідні дані про додаткові види грошового забезпечення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи наявна довідка №116/163 від 01 вересня 2016 року про виплачені ОСОБА_1 види грошового забезпечення (які не входять у довідку №116/131 від 13 липня 2016 року про додаткові види грошового забезпечення), з яких було утримано та на які нараховано внески, до якої було включено дані про вихідну допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за участь в АТО, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, та премію до дня Збройних Сил України.

При цьому, у вересні 2019 року позивачем разом з заявою про перерахунок пенсії було направлено вказану довідку на адресу Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві.

Втім, листом від 20.10.2016 №20201/03/70-2003 пенсійний орган повідомив позивача про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошовова допомога при звільненні, винагорода за участь в АТО, премія до Дня Збройних Сил України та щомісячна додаткова грошова винагорода не визначені у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, тому вони не можуть бути враховані до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону, тому підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням вказаних складових відсутні. Крім того, повідомлено, що вказана довідка №116/163 від 01 вересня 2016 року долучена до матеріалів пенсійної справи позивача.

Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Враховуючи наведене, отримувана щомісячно позивачем згідно з довідкою про види грошового забезпечення від 01 вересня 2016 року № 161/163 щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація, з яких щомісяця їх виплати утримувався єдиний внесок, мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, призначена позивачу пенсія підлягає перерахунку.

Водночас, підстави для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем у грудні 2015 року матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у серпні 2015 року - матеріальної допомоги для оздоровлення, у квітні-липні 2015 року - винагороди за участь в АТО, у січні 2015 року, - грошової премії до дня Збройних Сил України, у липні 2016 року вихідної допомоги при звільненні, виплата яких здійснювалася не щомісячно, відсутні, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10.03.2015 (№ 21-70а15).

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту порушених позивачем прав у даному випадку є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві щодо не врахування індексації та щомісячної додаткової винагороду при обчисленні ОСОБА_1 розміру пенсії на підставі довідки №№116/163 від 01 вересня 2016 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 14 липня 2016 року (з дати призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії позивачу із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації на підставі вказаної довідки №116/163 від 01 вересня 2016 року.

Враховуючи наведене, доводи апеляційних скарг частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, військової частини НОМЕР_1 про протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України та від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві щодо не врахування індексації та щомісячної додаткової винагороди при обчисленні ОСОБА_1 розміру пенсії на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 №116/163 від 01 вересня 2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 14 липня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 №116/163 від 01 вересня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук