Справа № 200/5048/20-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 р. Справа№200/5048/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

при секретарі судового засідання: Ковальовій А.В.,

представника позивача: Іванова В.І.

представника відповідача: Вовченка С.П.

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 28.01.2020 року та податкового повідомлення - рішення № від 28.01.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 28.01.2020 року та податкового повідомлення - рішення № від 28.01.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі Акту позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2019 року № 388/05-99-04-02/31297266, Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення - рішення: форми «В1» № від 28.01.2020 року на суму 98414 грн., сума завищення бюджетного відшкодування та на суму 49207,00 грн. штрафні санкції; податкове повідомлення - рішення (форми «В3») № від 28.01.2020 року на суму 3390000,00 грн. сума завищення бюджетного відшкодування.

Отже, позивач вважає, що вищевказані податкові повідомлення - рішення є безпідставними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення (форма В1) № від 28.01.2020 року та податкове повідомлення - рішення (форма В3) № від 28.01.2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

18 серпня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, надав письмовий відзив, в якому зазначив, що посадові особи Головного управління ДПС у Донецькій області при проведенні перевірки та прийнятті спірних податкових повідомлень - рішень діяли виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторні, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «ІНКОР і КО», місцезнаходження: 87534, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, 116а, ком. 184, , перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Донецькій області.

Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області є юридичною особою публічного права - установою, яка є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка в свою чергу, була створена в процесі перетворення Державної податкової служби України, та яка наділена правовим статусом контролюючого органу. Загальний обсяг правоздатності такого суб`єкта податкових відносин, як «контролюючий орган», визначено положеннями ст. 41 Податкового кодексу України. Зміст функцій контролю цих органів визначено положеннями ст. 61 Податкового кодексу України.

Головним управлінням ДПС у Донецькій області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2019 року.

За результати перевірки був складений Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР і КО» № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року, яким були встановлені порушення норм податкового законодавства: п. 44.1, п.п 44.1 ст. 44, п. 48.1 ст. 48, п. 50.1 ст. 50, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 2001., п. 200.4 ст. 200, п 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 5, п. 12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20, що призвело до ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку; завищення суми бюджетного відшкодування за вересень 2019 року на 98414,00 грн., відмолено у бюджетному відшкодуванні на 3631666,00 та як наслідок заниження від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) на суму 3631666,00 грн.; завищено суми від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду за вересень 2019 року (р. 21) у розмірі 1383597,00 грн.

Позивачем було подано заперечення на Акт перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 до Головного управління ДПС у Донецькій області.

Листом № 6522/05-99-04-02 від 24.01.2020 року, заперечення були залишені без задоволення.

За висновками Акту перевірки № 388/05-99-04-02/31297266, Головним управлінням ДПС у Донецькій області були прийняті податкові повідомлення - рішення: Форми В1 № від 28.01.2020 року на суму 98414 грн., сума завищення бюджетного відшкодування та на суму 49207,00 грн., штрафні санкції; форми В3 № від 28.01.2020 року на суму 3390000,00 грн. сума завищення бюджетного відшкодування.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями - рішеннями ТОВ «Науково-виробничого об`єднання «ІНКОР і КО» була подана скарга № 1505-19з від 06.12.2019 року до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України № 15000/6/99-00-08-05-02-06 від 29.04.2020 року спірні податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок проведення документальної перевірки регламентує глава 8 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 75.1 статті 75 якої контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Пункт 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п.п. 79.1, 79.2, 79.3 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Згідно з п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.4 ст. 86 ПК України визначено, що акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до ч. 2 п. 44.7 ст. 44 ПК України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Як свідчить аналіз норм податкового законодавства, важливим фактом при проведенні перевірки платника податків та прийняття за її наслідками відповідного рішення, є дотримання процедури проведення такої перевірки.

Суд звертає увагу, що прийняття податкового повідомлення-рішення за наслідками проведеної перевірки можливо не раніше, ніж коли платнику податків буде вручено акт перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 ПК України.

Отже, податковим органом дотримані норми законодавства в частині проведення перевірки та прийнятті податкових повідомлень - рішень.

В той же час, суд погоджується із позивачем що спірні податкові повідомлення - рішення були прийняті безпідставно та є такими, що не відповідають фактичним обставинам господарських правовідносин, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Вказана правова норма лише містить механізм визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню. Ця норма не містить жодних вимог до дій платника та жодних правових наслідків за їх не виконання.

Аналогічно, приписами пп. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України лише передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Вказана правова норма лише містить альтернативне право платника на зарахування до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Тобто, ця норма містить лише права платника та не містить жодних вимог до дій платника і жодних правових наслідків за їх не виконання.

Суд враховує, що відповідно до абз. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «НВО «ІНКОР і КО» пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, П. 200.4 СТ. 200 Податкового кодексу України на підставі чого визначається безпідставне формування ТОВ НВО «ІНКОР і КО» по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми податкового кредиту за вересень 20190 року у розмірі 11478,33 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за вересень 2019 року на 11478,33 грн.

Підставою для таких висновків контролерів стало проведення документального оформлення господарських операцій по взаємовідносинам з даним контрагентом: договором № 5615 та специфікацією № 1 було обумовлено: ремонт компресору 4ВУ1-5/9;вартість робіт - 54800 грн., у тому числі ПДВ 20% - 9133,33 грн.; наявність калькуляції, рахунків - фактур, актів КБ-2в, довідок КБ-3 тощо. Згідно акту здачі - приймання робіт від 14.08.2019 року № ОА-0000047 та податкової накладної від 14.08.2019 року № 20 номенклатура ймовірно відремонтованого компресору - 4ВУ-5/9. ТТН від 22.07.2019 року № 119-СН виписано на компресор повітряний стаціонарний 4ВУ1-5/9М4, необхідні реквізити у вказаній товарно-транспортній накладній відсутні; товарно - транспортну накладну щодо повернення компресору не надано. Інших документів щодо взаємовідносин ТО НВО «ІНКОР і КО» та ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано.

Відповідачем зазначено, що це унеможливлює ідентифікацію ТМЦ у всіх вказаних документах. У ході перевірки розглядалось питання щодо відображення, виписаних та зареєстрованих у ЄРДПН підприємством ФОП ОСОБА_1 податкової накладної на адресу ТОВ НВО «ІНКОР і КО» № 20 від 14.08.2019 року на суму ПД 11478,33 грн.

В той же час, суд не може погодитись із зазначеними висновками податкового органу з огляду на наступне.

ТОВ НВО «ІНКОР і КО» до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року включено до складу податкового кредиту суму податкового кредиту суму ПДВ 11478,83 грн., на підставі податкової накладної № 20 (дата реєстрації 28.08.2019 року).

Вищевказана податкова накладна, отримана від ФОП ОСОБА_1 була складена та зареєстрована в ЄРПН, що також не спростовує й податковий орган в Акті перевірки та є для ТОВ НВО «ІНКОР і КО» достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь - якого іншого додаткового підтвердження.

Суд також звертає увагу на те, що в Акті перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року відсутня інформація про проведення зустрічної перевірки у контрагента.

Контролюючий орган у вказаному Акті відобразив факт укладання Договору № 5615 від 03.07.2019 року між ТОВ НВО «ІНКОР і КО» та ФОП ОСОБА_1 , який не визнано недійсним або фіктивним.

Контролюючий орган також не спростовує те що на виконання умов договору позивачем складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 14.08.2019 року № ОА-0000047, який є первинним документом.

Також, розрахунок з боку ТОВ НВО «ІНКОР і КО» за виконані роботи за договором підтверджується дорученням № 171397 від 14.08.2019 року на суму 50000 грн. та № 174473 від 22.08.2019 року на суму 18870,00 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 809/1718/15, адміністративне провадження № К/9901/19199/18 підтвердив, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Вищевказані документи, що містяться в матеріалах справи, свідчать про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) підпадають під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу позивача. Дані документи підтверджують суть та розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій, її справжність та ділову мету.

Суд вважає необґрунтованими посилання податкового органу, як на підставу неправомірності формування даних податкового обліку, на відсутність у позивача документів які б свідчили про транспортування придбаного товару, оскільки такі документи, зокрема, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно - матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Аналогічної думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 30.08.2019 року у справі № 804/17176/14.

Отже, висновки Акту перевірки про підтвердження/не підтвердження податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування з операцій виконання підрядних робіт в залежності від наявності, або відсутності ТТН не відповідають нормам Податкового кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що будь яких підстав для висновків податкового органу про необґрунтованість включення суми ПДВ 11478,33 грн. по взаємовідносинам та порушення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит по податковій накладній № 20 від 14.08.2019 року не має, а реальність господарської операції підтверджується як первинними документами та і документами бухгалтерського обліку.

Щодо неправомірності висновків податкового органу по формуванню податкового кредиту ТОВ НВО «ІНКОР і КО» по взаємовідносинам з СП «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» () за вересень 2019 року на загальну суму 86935,31 грн., суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України на підставі чого визначається безпідставне формування ТОВ НВО «ІНКОР і КО» по взаємовідносинам з СП «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» суми податкового кредиту за вересень 2019 року у розмірі 86935,31 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за вересень 2019 року на суму 86935,31 грн. Підставою для таких висновків стало те, що до перевірки не надано документів, щодо підтвердження фактичного виконання деповського ремонту вантажних вагонів-цистерн передбачених договором № 5147, а саме: актів приймання - здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих вагонів; фактичну калькуляцію ремонту вагонів; додаток № 2 від 06.05.2019 року до договору № 5147 та іншу інформацію, яка висвітлить вищезазначене питання. Отже, на думку відповідача це свідчить про те, що ТОВ НВО «ІНКОР і КО» проведено документальне оформлення господарських операцій по взаємовідносинам з даним контрагентом-постачальником, які фактично не здійснювались в межах господарської діяльності підприємства та не мали реального характеру.

Суд не погоджується із даними висновками ГУ ДПС у Донецькій області з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ НВО «ІНКОР і КО» до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 86925,31 грн., на підставі податкових накладених № 69 (дата реєстрації 06.08.2019 року) та № 82 (дата реєстрації 12.08.2019 року). складених та зареєстрованих в ЄРПН СП «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Листом № 1169-19з від 30.09.2019 року ТОВ НВО «ІНКОР і КО» надіслало листа РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» переплату у розмірі 521611,88 грн. по п/д № 2427 від 24.07.2019 року та п/д № 2630 від 31.07.2019 року перебросити з договору з капітального ремонту № ДОН/В-19238/НЮ-П/5148 на договір по деповському ремонту Дон/В-19248/НЮ-П. У зв`язку із чим було складено розрахунку коригування по податкових накладних № 94/82 та № 95/69.

Вищевказані податкові накладні отримані від СП «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», були складені та зареєстровані в ЄРПН, що також не спростовує контролюючий орган в Акті перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року, та є для ТОВ НВО «ІНКОР і КО» достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь - якого іншого додаткового підтвердження.

Крім того, в Акті перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року відсутня інформація про проведення зустрічної перевірки у контрагента.

Контролюючий орган в Акті перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року відображає факт укладання Договору № 5147 (Дон/В-19248/НЮ-П) від 26.04.2019 року між ТОВ НВО «ІНКОР і КО» та РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», не визнано недійсним або фіктивним. Позивачем даний договір було надано податковому органу, який не є первинним документом.

На виконання умов договору були складені акти виконаних робіт, а саме: акт № 68 від 29.08.2019 року на 12613,49 грн., акт № 538від 16.08.2019 року на 29,40 грн., акт № 524 від 31.07.2019 року на суму 20634,37 грн., акт № 636 від 31.08.2019 року на суму 3583,24 грн., акт № 653 від 31.08.2019 року на суму 4599,66 грн., акт № 635 від 31.08.2019 року на суму 158776,48 грн., акт № 523 від 31.07.2019 року на суму 1011368,72 грн.

Дані акти виконаних робіт є первинними документами, які підтверджують отримання наданих послуг.

Розрахунок з боку ТОВ НВО «ІНКОР і КО» за виконані роботи за договором підтверджується платіжними дорученнями № 2472 від 24.07.2019 року на суму 248644,75 грн. та № 2630 від 31.07.2019 року на суму 272967,13 грн.

В той же час суд наголошує на тому, що запитування контролюючими органами калькуляції є безпідставними, оскільки калькуляція не вважається первинним документом та не може слугувати підставою для відображення чи не відображення господарських операцій у бухгалтерському обліку, що підтверджують листи Мінфіну України № 31-34000-10-16/14618 від 29.05.2009 року, № 31-08410-07/23-357/246 від 15.02.2013 року.

Дана позиція також знайшла відображення у Постанові Верховного суду від 10.06.2019 року у справі № 804/5840/16: «запитувані податковим органом документи такі як калькуляції, лімітно - забірні картки, технологічні картки, картки розкрою тощо не є первинними бухгалтерськими документами у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у зв`язку з чим, віднесення цих документів податковим інспектором до первинних бухгалтерських документів є безпідставними».

Отже, калькуляція не є обов`язковим документом бухгалтерського обліку і не може свідчити про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Податкові накладні «Костянтинівським вагонним депо» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» виписувалися по першій дії, що була передплата, тому суми податкових накладних та актів не співпадають.

Отже, фактично будь яких підстав для висновків податкового органу про необґрунтованість включення суми ПДВ 86935,31 грн. по взаємовідносинам з СП «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» та порушення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит по податковим накладним № 69/731 від 24.07.2019 року та № 82/731 від 31.07.2019 року не має, а реальність господарської операції підтверджується як первинними документами, так і документами бухгалтерського обліку.

Щодо висновків ГУ ДПС у Донецькій області про безпідставне формування відшкодування ТОВ НВО «ІНКОР і КО» по взаємовідносинам з ТОВ «Д.Трейдинг» () за вересень 2019 року на загальну суму 241666,67 грн. суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» п. 200., п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України - безпідставне формування ТОВ НВО «ІНКОР і КО» бюджетного відшкодування по взаємовідносинам з ТОВ «Д.Трейдінг» () на суму податку 241666,67 грн. та на вказану суму платнику податку відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку та як наслідок занижене від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) на суму 241666,67 грн.

Підставою для таких висновків податкового органу стало те, що підприємством у ході документальної перевірки надано платіжні доручення: № 188151 від 24.09.2019 року щодо сплати грошових коштів постачальнику ТОВ «Д.Трейдінг» на загальну суму 82450,60 грн. у тому числі ПДВ 13741,77 грн. з призначенням платежу - «оплата за активну електроенергію за серпень 2019 року дог. № 2-1-2019/304/5358 від 30.04.2019 року рах. № 117849 від 31.08.2019 року»; № 188152 від 24.09.2019 року щодо сплати грошових коштів постачальнику ТОВ «Д.Тредійнг» на загальну суму 1367549,40 грн. у тому числі ПДВ 227924,90 грн. з призначенням платежу - «оплата за активну електроенергію за жовтень 2019 року дог. № 2-1-2019/304/5358 від 30.04.2019 року рах № 118123 від 18.09.2019 року».

Відповідно до додатку № 5 до податкової декларації за серпень 2019 року та Реєстру сплати бюджетного відшкодування за серпень 2019 року до податкового кредиту вказаного періоду було віднесено суму ПДВ у розмірі 362500 грн. по податковій накладній № 308 від 31.08.2019 року (зареєстрованої 12.09.2019 року). Зазначена податкова накладна була оплачена платіжним дорученням № 170237 від 09.08.2019 року на суму 2175000 грн., у тому числі ПДВ 362500 грн., включена до додатку № 3, заявлена до бюджетного відшкодування у серпні 2019 року (ряд 20.2.1) та підтверджена актом документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.11.2019 року № 240/05-99-12-04-02/31297266. Тобто, сплата постачальнику ТОВ «Д.Трейдінг» за серпень 2019 року вже відбулась.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на наступне.

ТОВ НВО «ІНКОР і КО» до податкової декларації з ПДІ за вересень 2019 року включено до складу податкового кредиту податкову накладну № 218 (дата реєстрації 11.10.2019 року).

Вищевказана податкова накладна, отримана позивачем від ТОВ «Д.Трейдінг», була складена та зареєстрована в ЄРПН, що не спростовує контролюючий орган в Акті перевірки № 388, та є для ТОВ НВО «ІНКОР і КО» достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Крім того, в Акті перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року відсутня інформація про проведення зустрічної перевірки у контрагента.

Позивач зазначив у своєму позові, та підтвердив доказами, що ним помилково було вказано в платіжних дорученнях № 188151 та № 188152 призначення платежу як оплата за серпень, та за жовтень 2019 року відповідно.

В зв`язку з чим було направлено листа № 1149-19з від 25.09.2019 року на адресу ТОВ «Д.Трейдінг» зі зміною призначення платежу на «оплата за активну електроенергію за вересень 2019 року дог. № 2-1-2019/304/5358 від 30.04.2019 року № 117243 від 15.08.2019 року».

Суд вказує на те, що у своїй постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 816/652/15-а Верховний Суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних впливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.»

Отже, фактично будь яких підстав для висновків податкового органу про необґрунтованість включення суми ПДВ 241666,67 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Д.Трейдінг» та порушення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит по податковій накладній № 218 від 30.09.2019 року не має, а реальність господарської операції підтверджується як первинними документами так і документами бухгалтерського обліку.

Щодо висновків відповідача по безпідставному формуванню бюджетного відшкодування ТОВ НВО «ІНКОР і КО» по взаємовідносинам з ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» () за вересень 2019 року на загальну суму 56666,67 грн.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» п. 200.1 п 200 4 ст. 200 Податкового кодексу України - безпідставне формування ТОВ НВО «ІНКОР і КО» бюджетного відшкодування по взаємовідносинам з ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» на суму податку 56666,67 грн. на вказану суму платнику відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, як наслідок встановлено заниження від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р,21) у розмірі 56666,67 грн. Підставою для таких висновків контролерів стало те, що ТОВ НОВ «ІНКОР і КО» було безпідставно включено до бюджетного відшкодування вересня 2019 року сплату ПДВ у розмірі 56666,67 грн. по сумі податкового кредиту та від`ємного значення наступного податкового періоду - жовтня 2019 року, що суперечить вищенаведеним нормам Податкового кодексу України.

Суд не погоджується з такою позицією ГУ ДПС у Донецькій області з огляду на наступне.

ТОВ НВО «ІНКОР і КО» до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року включено до складу податкову накладну № 158 (дата реєстрації 11.10.2019 року).

Вищевказана податкова накладна отримана позивачем від ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережні», була складена та зареєстрована в ЄРПН, що також не спростовується й контролюючим органом в Акті перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року, та є для ТОВ НВО «ІНКОР і КО» достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Крім того у Акті перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року відсутня інформація про проведення зустрічної перевірки у контрагента.

Пунктом 187.10 ст. 187 Податкового кодексу України, визначено перелік товарів/послуг та категорії споживачів, при здійсненні операції з якими застосовується особливий порядок податкового обліку (касовий метод).

ТОВ НВО «ІНКОР і КО» є споживачем визначеного переліку товарів/послуг тому застосував касовий метод.

Відповідно до пп. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на рахунки платника податку, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у касу платника податків або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з рахунків платника податку, відкритих в установах банків, та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, дата видачі з каси платника податків або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичних рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. (Лист ВАСУ від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 «Щодо підтвердження даних податкового обліку»).

Отже, фактично будь яких підстав для висновків податкового органу про необґрунтованість включення суми ПДВ 566666,67 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» та порушення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит по податковій накладній № 158 від 30.09.2019 року не має, а реальність господарської операції підтверджується як первинним документами, так і документами бухгалтерського обліку.

Щодо неправомірності висновків податкового органу по безпідставному формуванню бюджетного відшкодування ТОВ НВО «ІНКОР і КО» по взаємовідносинам з ПРАВТ «АКХЗ» () за вересень 2019 року на загальну суму 3333333,33 грн., суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України - безпідставне формування ТОВ НВО «ІНКОР і КО» бюджетного відшкодування по взаємовідносинам з ПРАТ «АКХЗ», на суму податку 3333333,33 грн., на вказану суму платнику повідомлено у наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, як наслідок встановлено заниження від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 3333333,33 грн. Підставою для таких висновків контролерів стало те, що станом на дату надання декларації за вересень 2019 року все від`ємне значення за липень 2019 року було використано у заявках бюджетного відшкодування, зрозуміло що за вказаним договором на постачання коксохімічної продукції в оплату заявленого відшкодування сума ПДВ у розмірі 2301,01 грн. віднесена двічі, при цьому послуги автотранспорту платіжним дорученням № 188159 від 24.09.2019 року не сплачувались.

Суд не може погодитись у висновками податкового органу, з огляду на вищевикладене.

ТОВ НВО «ІНКОР і КО» до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року включено до складу бюджетного відшкодування ПДВ.

Договір на послуги автотранспорту з ПРАТ «АКХЗ» не укладався.

На виконання послуг надання автотранспорту ПРАТ «АКХЗЦ було складено Акт № 92109329 від 31.07.2018 року, який є первинним документом.

Доказів подвійного включення ТОВ НВО «ІНКОР і КО» до бюджетного відшкодування суми ПДВ у розмірі 2301,01 грн. Акт перевірки № 388/05-99-04-02/31297266 від 17.12.2019 року не містить.

Суд зазначає, що всі податкові накладні між ТОВ НВО «ІНКОР і КО» та ПРАТ «АКХЗ» були складені та зареєстровані в ЄРПН, що також не заперечується й відповідачем в своєму Акті перевірки, та є достатньою підставою для ТОВ НВО «ІНКОР і КО» для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Крім того, розрахунок суми бюджетного відшкодування ПДВ у податковій декларації за вересень 2019 року ТОВ НВО «ІНКОР і КО» задекларовано на підставі права, що визначено у п. 200.1, та 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.

Суд вказує на те, що нормами Податкового кодексу України не встановлено жодних норм щодо заявленого до бюджетного відшкодування суми від`ємного значення ПДВ в розмірі фактичної сплати суми податку за поставки тільки звітного періоду.

Розрахунок з боку позивача за виконання умов договору № 787/16 СБ від 23.12.2016 року підтверджується платіжним дорученням № 188159 від 24.09.2019 року.

Таким чином ТОВ НВО «ІНКОР і КО» при декларуванні суми бюджетного відшкодування у податковій декларації з ПДВ за вересень 2019 року було дотримано всіх вимог, встановлених пп. 200.1, пп. 200.3, пп. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Водночас, в силу вимог статей 109, 110 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Частиною другою статті 6 Конвенції визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року «Справа «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні.

Отже, у справі «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» було застосовано третій критерій тесту Енгеля для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції, а саме критерій правових наслідків для адресата.

Таким чином, Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.

Передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.

З вищенаведеного, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слід зробити висновок про те, що застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, передбаченої статтею 120-1 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини. У свою чергу, відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 819/777/17, від 26.06.2018 року у справі № 808/2127/17, від 12.02.2019 року у справі № 802/2253/16-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 21020,00 грн. (платіжне доручення № 289362 від 29.05.2020 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» (місцезнаходження: 87534, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, 116а, ком. 184, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 28.01.2020 року та податкового повідомлення - рішення № від 28.01.2020 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення (форма В1) № від 28.01.2020 року та податкове повідомлення - рішення (форма В3) № від 28.01.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче об`єднання «ІНКОР і КО» (місцезнаходження: 87534, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, 116а, ком. 184, ) сплачений судовий збір у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена у судовому засіданні 15 вересня 2020 року.

Повний текст рішення виготовлений 25 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко