Справа № 620/2850/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/2850/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 14.07.2020 №197769 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що 02.06.2020 він здійснював перевезення вантажу для Міністерства оборони України з належним оформленням документів, передбачених чинним законодавством України, у зв`язку з чим вважає протиправною оскаржувану постанову.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 30.07.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову - 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що у зв`язку з виявленням порушень (у водія відсутні заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, а саме: за 02.06.2020 та попередні 28 днів) відповідачем складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.06.2020 №223177. Про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений завчасно та надав до Управління пояснення з додатками. Серед доданих документів була надана і тахокарта за 02.06.2020, однак відсутні тахокарти за попередні 28 календарних днів або бланк підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Вважає необґрунтованим посилання позивача на той факт, що він здійснював перевезення для Міністерства оборони України, оскільки в даному випадку позивач, згідно договору від 11.03.2020 №1 про надання послуг, здійснював перевезення на комерційній основі, тобто надавав послуги з перевезення вантажу за кошти на власному транспортному засобі. За результатами розгляду справи за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 3.3 Інструкції винесено постанову від 14.07.2020 №197769 про застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Також відповідачем було подано суду клопотання про заміну відповідача, в якому останній просив замінити у справі відповідача - Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на належного - Державну Службу України з безпеки на транспорті, оскільки Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області не має адміністративної процесуальної дієздатності, не має статусу юридичної особи та не може бути стороною в адміністративному процесі.

Розглянувши подане клопотання, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки в силу пунктів 7 і 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже відповідачем у справі може бути суб`єкт владних повноважень без статусу юридичної особи.

За таких обставин суд вважає, що позивачем подано позов до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом; Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області, яке винесло оскаржувану у даній справі постанову, є належним відповідачем у даній справі, у зв`язку з чим відсутні підстави для заміни відповідача у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 05.06.2009 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та є платником єдиного податку з 01.01.2012 зі ставкою 5% до доходу, види господарської діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт та 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії НОМЕР_1 та свідоцтвом платника єдиного податку від 18.05.2012 серії Б №144240 (а.с.9,10).

02.06.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області, на підставі направлення на перевірку від 01.06.2020 №010768, проведено перевірку транспортного засобу марки DAF, д.з.н. НОМЕР_2 , причіп НОМЕР_3 , які, згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с.35,36), належать ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки встановлено надання позивачем послуг з внутрішніх перевезень вантажу транспортним засобом, обладнаним повіреним аналоговим тахографом без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлені щоденні реєстраційні листи режимів праці та відпочинку водія за 02.06.2020 та попередні 28 днів, чим порушено накази Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 та від 24.06.2010 №385, про що складено акт від 02.06.2020 №223177 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.38).

У вказаному акті у графі «пояснення водія про причини порушень» міститься відмітка, що водій відмовився надати письмові пояснення та відмовився від підпису.

Листом відповідача від 22.06.2020 №46680/41/24-20 позивача запрошено 14.07.2020 на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.39).

03.07.2020 відповідачу надійшов лист позивача від 30.06.2020 з додатками, в якому останній просив провести розгляд справи за його відсутності, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях правопорушення. Пояснив, що його транспортний засіб обладнаний тахографом, але він здійснює перевезення для Міністерства оборони, водночас, відповідно до пункту 1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Мінтрансу від 07.06.2010 №340, воно не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються, зокрема, для потреб Міністерства оборони України (а.с.40).

За результатами розгляду справи, враховуючи, що позивачем 02.06.2020 допущено надання послуг з перевезень вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідачем винесено постанову від 14.07.2020 №197769 про застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700,00 грн. (а.с.8,41).

Вважаючи протиправною оскаржувану постанову відповідача, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг (стаття 5 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Згідно приписів статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Відповідно до статті 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №1033, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок №1567).

Пунктом 2 Порядку №1567 визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно пункту 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Так, під час проведеної перевірки Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області встановлено порушення позивачем вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в частині не оформлення щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку водія за 02.06.2020 та попередні 28 днів.

Відповідно до приписів статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Виходячи зі змісту вказаної норми Закону, перелік документів, які повинен мати водій для здійснення внутрішніх вантажних перевезень, зазначений у статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення №340), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Відповідно до пункту 4 вищенаведеного наказу цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності, зокрема, для: перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.

Згідно пунктів 1.1, 1.2 Положення №340 це положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух». Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Пунктом 1.3 Положення №340 передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно пункту 6.1 Положення №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі Інструкція №385).

Згідно пункту 1.3 Інструкції №385 ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР (пункт 3.1 Інструкції №385).

В силу пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції (пункт 3.6 Інструкції №385).

Відповідно до пункту 2.7 Інструкції №385 за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

З аналізу вищевикладеного суд дійшов висновку, що тахокарти, а також картки водія або роздруківки даних роботи цифрового тахографа є документами, передбаченими законодавством України, на підставі яких виконуються пасажирські і вантажні перевезення автомобільним транспортом, та підпадають під інші документи, визначені законодавством, оформлення яких передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Наявність таких документів перевіряється під час здійснення державного контролю на автомобільному транспорті у ході рейдових перевірок відповідно до пункту 15 Порядку №1567.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (далі - ЄУТР), підписаної в Женеві 01.07.1970, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахокарти) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу і заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, є документами, що, відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», повинні знаходитись у водія під час здійснення перевезення.

Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 18.11.2019, ідентифікаційний номер № НОМЕР_4 , встановлений на транспортному засобі позивача марки DAF FT 95 XF 480, 2005 року випуску, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , аналоговий тахограф (пункт 6 протоколу) придатний до експлуатації (а.с.11).

Також судом встановлено, що 11.03.2020 між Військовою частиною НОМЕР_5 (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір №1 про надання послуг за державні кошти, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується виконати послуги з перевезень вантажів, які належать Військовій частині НОМЕР_5 , ДК 021:2015 CPV 60180000-3 (прокат вантажних транспортних засобів із водієм для перевезення товарів), програма 2101020/8, КЕКВ 2240. Обсяг вантажів, місце завантаження, строки (дати) приймання вантажів, дати подачі транспортних засобів під завантаження, пункти призначення, інші умови надання транспортних засобів і подання вантажів для перевезення та інші умови перевезень визначаються в письмових заявках на перевезення Замовника. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01 грудня 2020 року (а.с.14-16).

Як вбачається з листа Військової частини НОМЕР_5 від 26.05.2020 №2/1243, остання, відповідно до умов договору від 11.03.2020 №1, просила позивача забезпечити прибуття вантажного автомобільного транспорту на 09:00 год. 01.06.2020 до Військової частини НОМЕР_5 з метою навантаження та доставки військового майна до Військових частин НОМЕР_6 (згідно наряду від 22.05.2020 №119/2/255), НОМЕР_7 (згідно наряду від 22.05.2020 №119/2/253) та НОМЕР_8 (згідно наряду від 22.05.2020 №119/2/256), орієнтовна кількість машино рейсів 1 (а.с.12).

З наведеного слідує, що на момент перевірки транспортного засобу позивачем здійснювалось перевезення для потреб Міністерства оборони України.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, що згідно договору від 11.03.2020 №1 про надання послуг позивач здійснював перевезення на комерційній основі, тобто надавав послуги з перевезення вантажу за кошти на власному транспортному засобі.

Водночас, відповідно до пункту 1.4. Положення №340, воно не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються, зокрема, фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв; для потреб Міністерства оборони України.

Отже суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на відсутність у водія заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР, а саме: за попередні 28 календарних днів або Бланк підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Відповідно до приписів статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено вимоги законодавства про автомобільний транспорт, а отже відсутні правові підстави для застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700,00 грн. за надання послуг з перевезень вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних та допустимих доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 14.07.2020 №197769 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу.

За таких обставин адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до КАС України, суд враховує таке.

Позивачем за подання до суду адміністративного позову у даній справі сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 24.07.2020 №0.0..1 (а.с.4).

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин та з урахуванням задоволення адміністративного позову у повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судового збору у сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 14.07.2020 №197769 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ - 39816845) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 ).

Відповідач: Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (вул. П`ятницька, 39/606, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39816845).

Суддя В.В. Падій