Справа № 420/5947/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5947/19
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

при секретарі П`ятіній В.В.,

за участю: представника апелянта - Оксюти В.В.,

представника відповідача - Жукової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 23.05.2019 та № від 15.08.2019,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2019 року фермерське господарство «ВЕСТА-ЮГ" ( надалі - ФГ «ВЕСТА-ЮГ») звернулось з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 23.05.2019 Головного управління ДФС в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 15.08.2019 Головного управління ДФС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ФГ «ВЕСТА-ЮГ» з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС в Одеській області не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновок податкового органу про безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з одержання (купівлі) товарів і складання первинних документів всупереч норм частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не відповідає дійсності. Отже, позивач вважає, що висновок контролюючого органу про те, що перевіркою було встановлено порушення ФГ «ВЕСТА-ЮГ» вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 1 011 275,00 грн, у тому числі за жовтень 2018 року на суму 1 011 275,00 грн є помилковим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Відзив обґрунтований тим, що у ФГ «ВЕСТА-ЮГ» відсутні підстави для формування в обліку показників з податкового кредиту згідно з податковими накладними виписаним ТОВ «КОЛТЕК» та зареєстрованим в ЄДРПН по яким відсутні поставки та оплата, та як наслідок порушено пункт 198.1, пункт 198.3, пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму 1 011 275,00 грн в т.ч.: за липень 2018 року на суму ПДВ 644 000,00 грн, за серпень 2018 року на суму ПДВ 367 275,00 грн.

Також, відповідач наголошував, що ФГ «ВЕСТА-ЮГ» при складанні декларації з ПДВ за травень 2019 року було порушено норми пунктів 200.1 та 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України та пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 159/28289 від 29.01.2016 (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1 011 275,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 13 січня 2020 року у задоволенні позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ФГ «ВЕСТА-ЮГ» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не враховано , що по спірним операція постачальником зареєстровані податкові накладні в ЄРПН ;

- оскільки за умовами договорів купівлі-продажу продавець (ТОВ Колтек") зобов`язаний був передати покупцю паливо у місці, що вказується у ТТН, на нього не покладено обов`язку укладення договору транспортування палива та доставки до свого місця зберігання та це є виключно внутрішньогосподарською операцією ТОВ "Колтек", яке несе самостійну відповідальність за правильність ведення податкового та бухгалтерського обліку;

- відносно фактичного зберігання дизельного палива та його використання позивачем надані відповідні документи, а суд не врахував, що придбане та отримане у ТОВ "КОЛТЕК" паливо ФГ "ВЕСТА"-ЮГ" зберігало у ємкостях(бочках), які орендувало у ФОП ОСОБА_1 , загальним об`ємом 25 куб м (бочка 10 куб.м та 15 куб.м.) на підставі договору оренди від 02.04.2018 №1/02-04, а іншу частину пального передавало на зберігання ФОП ОСОБА_2

- суд першої інстанції, досліджуючи можливості зберігання позивачем пального не врахував, що листом від 20.07.2018 ФГ "ВЕСТА -ЮГ" повідомило ТОВ "КОЛТЕК" про те, що у різні періоди потреба у паливі є різною, а тому пропонувало здійснити фактичну відправку палива згідно з заявкою ФГ "ВЕСТА-ЮГ", а тому разі потреби залишок відписаного товару по видатковим та податковим накладним просили короткостроково зберігати у ТОВ "КОЛТЕК". В подальшому все це пальне було прийняте та передане на зберігання ФЛП Вердиш на підставі договору зберігання майна №01/02 від 01.02.2018 з додатковою угодою від 01.09.2018, що підтверджується наданими до суду актами приймання-передачі (переміщення ГСМ);

- судом не надано належно оцінку тим обставинам, що саме ТОВ "КОЛЬТЕК" здійснювало постачання пального до місць розвантаження та зберігання, ФГ "ВЕСТА-ЮГ" не відомо і не могло бути відомо , так як це є виключно внутрішньогосподарською операцією контрагента , який несе самостійну відповідальність за правильність ведення податкового та бухгалтерського обліку;

- суд першої інстанції безпідставно послався на порушення позивачем приписів абзацу 2 пункту 198.6 статті 198 ПК України, оскільки ця норма передбачає, що платник податку несе відповідальність згідно цього Кодексу, лише у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, тобто податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН. Натомість всі податкові накладні були зареєстровані ТОВ "КОЛТЕК" у ЄРПН;

- апелянт не погоджується із оцінкою суду по факту того, що згідно наданих позивачем видаткових на податкових накладних на підтвердження кількості літрів отриманого у ТОВ "КОЛТЕК" дизельного пального за договорами № 1/17/07 від 17.08.2018; № 1/25/07 від 25.07.2018 та № 1/20/08 від 20.08.2018 встановлені розбіжності по відношенню до обсягів та ціни дизельного пального у договорах, оскільки не зазначені причинно-наслідковий зв`язок між тим фактом та неправильним віднесення сплаченої та нарахованої суми ПДВ до податкового кредиту, а також не враховано, що сторони передбачили у договорах можливість зміни ціни пального на момент поставки, що і мало місце.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що фермерське господарство «ВЕСТА-ЮГ» згідно з витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.06.2008 зареєстровано як юридична особа (), основним видом діяльності якої є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11). Місцезнаходження ФГ «ВЕСТА-ЮГ»: 66442, Одеська область, Ананьївський район, село Долинське. Засновник ФГ «ВЕСТА-ЮГ» ОСОБА_3 , керівник ФГ «ВЕСТА-ЮГ» ОСОБА_4 (відповідно до статуту Господарства).

Станом на час проведення перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» перебувало на обліку в ГУ ДФС в Одеській області, Подільське управління, Ананьївської державної податкової інспекції, взято на податковий облік в органах податкової служби України 20.06.2008 за № 508, має індивідуальний податковий номер 69 та у періоді які перевірявся було платником ПДВ згідно реєстру платників ПДВ від 01.01.2017 за № 200317729.

ГУ ДФС в Одеській області направило ФГ «ВЕСТА-ЮГ» запит № 1410/10/15-32-14-05-07 від 25.01.2019 щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень, які стосуються господарських відносин з ТОВ «КОЛТЕК» за липень-жовтень 2018 року у відповідь на які отримало лист № 14/02-1 від 14.02.2019 з копіями документів, перелік яких пізніше було зазначено безпосередньо в Акті перевірки № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 на аркуші 4.

09.04.2019 ГУ ДФС в Одеській області видано наказ № 2703 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» , у якому наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за за період з 01.07.2018 по 31.10.2018, тривалістю 5 робочих днів.

У період з 11.04.2019 по 17.04.2019, на підставі направлень від 10.04.2019 № 2849/14-05 та № 2850/14-05, виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, зі змінами та доповненнями, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області № 8220 від 25.10.2018, проведена документальна позапланова виїзна перевірка фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за , за період з 01.07.2018 по 31.10.2018.

11.04.2019, 15.04.2019, 16.04.2019 та 17.04.2019 перевіряючими складено запити про надання документів які отримала під підпис особисто голова ФГ «ВЕСТА-ЮГ» ОСОБА_4

15.04.2019, 16.04.2019 та 17.04.2019 перевіряючими складено акт про ненадання документів на вищезазначені запити.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом був складений Акт № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за , за період з 01.07.2018 по 31.10.2018, в якому зазначено, що ТОВ «КОЛТЕК» надало податкову вигоду «ФГ «ВЕСТА-ЮГ» для мінімізації податкових зобов`язань та первинні документи, надані до перевірки, хоча і відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального здійснення операцій із придбання товару, робіт/послуг від ТОВ «КОЛТЕК»; факт перерахування платником податків коштів контрагенту за відсутністю реального постачання останнім товару/послуг не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування; ФГ «ВЕСТА-ЮГ» здійснено безпідставне документування нереальної господарської операції з одержання (купівлі) товарів і складено первинні документи всупереч норм частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підпунктів 2.1., 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва тобто, відсутня як певна дія або подія у визначенні абзацу 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛТЕК» () зареєстровано як юридична особа 04.01.2018, основним видом діяльності якої є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71). Взято на облік платників податків ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Святошинському районі м. Києва з 04.01.2018.

На час здійснення ФГ «ВЕСТА-ЮГ» господарських операції ТОВ «КОЛТЕК» в стані припинення не перебувало.

Щодо фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «КОЛТЕК» за період з 01.07.2018 по 31.10.2018 судом встановлено, що за перевіряємий період ФГ «ВЕСТА-ЮГ» мало взаєморозрахунки з товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛТЕК».

Загальна сума перерахованих ФГ «ВЕСТА-ЮГ» на рахунок ТОВ «КОЛТЕК» коштів у період липень - жовтень 2018 року склала 2 336 000,00 грн в т.ч. ПДВ. Зазначені кошти сплачено за дизельне паливо згідно Договорів № 1/17/07 від 17.07.2018, та № 1/25/07 від 25.07.2018.

Договір купівлі-продажу № 1/17/07 між ТОВ «КОЛТЕК» (продавець) та ФГ «ВЕСТА-ЮГ» (покупець) укладено 17 липня 2018 року та відповідно до пункту 1.1. продавець зобов`язується протягом 17.07.2018 31.12.2018 передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти від продавця цей товар та оплатити його вартість. Найменування товару: дизельне паливо наливом за кодом УКТ ЗЕД . Одиниця вимірювання літр (пункти 1.2., 1.3.).

Згідно з пунктом 5.2. цього договору загальна сума договору складається із обсягу поставок товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 1 666 666,67 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20%: 333 333,33 грн, а всього з ПДВ: 2 000 000,00 грн.

На підтвердження придбання дизельного палива у ТОВ «КОЛТЕК» за договором купівлі-продажу № 1/17/07 від 17.07.2018 в загальній кількості 82 101,80 літрів на загальну суму з урахуванням ПДВ 2 000 000,00 грн, позивачем надано:

додаток № 1 до договору купівлі-продажу № 1/17/07 від 17.07.2018 - специфікацію № 1 від 17 липня 2018 року (т.1 а.с. 34); заявку на відвантаження товару вих. № 17/07-1 від 17 липня 2018 року (т.1 а.с.35); накладну № 19/07/007 від 19 липня 2018 року (т.1 а.с.36); податкову накладну № 2 від 19 липня 2018 року (т.1 а.с.37); накладну № 20/07/002 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.38); податкову накладну № 6 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.39); накладну № 20/07/001 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.40); податкову накладну № 3 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.41); накладну № 20/07/005 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.42); податкову накладну № 4 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.43); накладну № 23/07/002 від 23 липня 2018 року (т.1 а.с.44); податкову накладну № 5 від 23 липня 2018 року (т.1 а.с.45).

Договір купівлі-продажу № 1/25/07 між ТОВ «КОЛТЕК» (продавець) та ФГ «ВЕСТА ЮГ» (покупець) укладено 25 липня 2018 року та відповідно до пункту 1.1. продавець зобов`язується протягом 25.07.2018 31.12.2018 передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти від продавця цей товар та оплатити його вартість. Найменування товару: дизельне паливо наливом за кодом УКТ ЗЕД . Одиниця вимірювання літр (пункти 1.2., 1.3.) (т.1 а.с. 47-48).

Відповідно до пункту 5.2. цього договору, загальна сума договору складається із обсягу поставок товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 3 500 000,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20%: 700 000,00 грн, а всього з ПДВ: 4 200 000,00 грн.

На підтвердження придбання дизельного палива у ТОВ «КОЛТЕК» за договором купівлі-продажу № 1/25/07 від 25.07.2018 в загальній кількості 170 731,71 літрів на загальну суму з урахуванням ПДВ 4 200 000,00 грн, позивачем надано: додаток № 1 до договору купівлі-продажу № 1/25/07 від 25.07.2018 - специфікацію № 1 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.49); заявку на відвантаження товару вих. № 25/07-2 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.50); накладну № 25/07/010 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.51); податкову накладну № 47 від 25.07.2018 (т.1 а.с.52); накладну № 25/07/012 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.53); податкову накладну № 46 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.54); накладну № 26/07/018 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.55); податкову накладну № 51 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.56); накладну № 26/07/016 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.57); податкову накладну № 49 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.58); накладну № 26/07/015 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.59); податкову накладну № 50 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.60); накладну № 26/07/015 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.61); податкову накладну № 48 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.62).

Також, судом встановлено, що між ТОВ «КОЛТЕК» (продавець) та ФГ «ВЕСТА ЮГ» (покупець) 20 серпня 2018 року укладено договір купівлі-продажу № 1/20/08, у пункті 1.1. якого зазначено, що продавець зобов`язується протягом 20.08.2018 31.12.2018 передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти від продавця цей товар та оплатити його вартість. Найменування товару: дизельне паливо наливом за кодом УКТ ЗЕД . Одиниця вимірювання літр (пункти 1.2., 1.3.) (т.1 а.с.63-64).

Згідно з пунктом 5.2. цього договору, загальна сума договору складається із обсягу поставок товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 1 915 333,33 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20%: 383 066,67 грн, а всього з ПДВ: 2 298 400,00 грн.

На підтвердження придбання дизельного палива у ТОВ «КОЛТЕК» за договором купівлі-продажу № 1/20/08 від 20.08.2018 в загальній кількості 85 773,996 літрів на загальну суму з урахуванням ПДВ 2 298 400,00 грн., позивачем надано: додаток № 1 до договору купівлі-продажу № 1/20/08 від 20.08.2018 - специфікацію № 1 від 20 серпня 2018 року (т.1 а.с.65); заявку на відвантаження товару вих. № 20/08-2 від 20 серпня 2018 року (т.1 а.с.66); накладну № 21/08/007 від 21 серпня 2018 року (т.1 а.с.67); податкові накладні від 21 серпня 2018 року № 46, № 47, № 48, № 49, № 50.

На підтвердження сплати за дизельне паливо позивачем надано до суду реєстр платіжних документів з 01.01.2018 по 28.09.2019, згідно з яким позивачем було сплачено кошти за дизельне паливо згідно Договору № 1/17/07 від 17.07.2018 на суму 2 000 000,00 грн в тому числі ПДВ 333 333,33 грн та згідно з договором № 1/25/07 від 25.07.2018 на суму 336 000,00 грн в тому числі ПДВ 56 000,00 грн (т.1 а.с.46), а також бухгалтерську довідку, згідно з якою відображено сплата заборгованості за придбане паливо в сумі 2 336 000,00 грн.

Водночас, загальна сума купівлі-продажу товару за договором № 1/25/07 від 25.07.2018 складала з урахуванням ПДВ 4 200 000,00 грн. Будь-яких доказів на сплату коштів за товар, відповідно до договору купівлі-продажу № 1/20/08 від 20 серпня 2018 року позивачем, ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду справи в суді, не надано.

Частина придбаного та отриманого у ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива ФГ «ВЕСТА-ЮГ» зберігало у ємкостях (бочках), які орендувало у ФОП ОСОБА_2 згідно договору оренди майна № 1/02-04 від 02.04.2018 (т.2 а.с.40-41), загальним об`ємом 25 куб. м., а саме: бочки металеві 10 та 15 куб. м. Зазначений факт зафіксовано в Акті перевірки та визнано в судовому засіданні представниками сторін.

З наданих позивачем та відповідачем первинних документів, досліджених в судовому засіданні за участю представників сторін, судом встановлено документальне оформлення придбання ФГ «ВЕСТА-ЮГ» у ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива в загальній кількості 338 545,2 літрів на загальну суму з урахуванням ПДВ 8 403 650,02 грн. Станом на час розгляду справи та на час проведення перевірки, а саме станом на 31.12.2018 за даними бухгалтерського обліку позивачем відображено кредиторська заборгованість 6 067 650,01 грн.

У висновках до Акта № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019, податковим органом зазначено про порушення ФГ «ВЕСТА-ЮГ» пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з податку на додану вартість) у сумі 1 011 275,00 грн, у тому числі за жовтень 2018 року на суму 1 011 275,00 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019, ФГ «ВЕСТА-ЮГ» 27.05.2019 подало до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» за період з 01.07.2018 по 31.10.2018 від 23.05.2019 (т.1 а.с.20-22).

Листом від 31.05.2019 за № 11861/10/15-32-14-05-07 «Про розгляд заперечень», ГУ ДФС в Одеській області повідомило позивача, що граничний термін для подання ФГ «ВЕСТА-ЮГ» заперечень припадає на 16.05.2019. Отже, враховуючи пункт 86.7 статті 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, заперечення ФГ «ВЕСТА-ЮГ», код за , від 23.05.2019 № б/н до Акта документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 не підлягає розгляду (т.3 а.с.7).

На підставі встановлених порушень зафіксованих в Акті перевірки № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019, а саме пунктів 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями), відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2019, форма «В4», за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14060100, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 011 275,00 грн (т.1 а.с.24).

Податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2019 було відправлене Головним управлінням ДФС в Одеській області 23.05.2019 директору ФГ «ВЕСТА-ЮГ» за адресою: с. Долинське, Ананьївський район, Одеська область, 66442, та належним чином вручене 30.05.2019.

Згодом заступником начальника управління - начальником відділу податків і зборів з юридичних осіб Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області Рошкован А.В. проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за травень 2018 року ФГ «ВЕСТА-ЮГ» та 19 липня 2019 року складено Акт № 002749/15-32-55-06/34280915 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФГ «ВЕСТА-ЮГ» 34280915 за травень 2019 року» (т.1 а.с.28-29).

У висновку до Акта № 002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019, зазначено, що ФГ «ВЕСТА-ЮГ» () при складанні декларації з ПДВ за травень 2019 року було порушено норми пунктів 200.1 та 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями) та пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 159/28289 від 29.01.2016 (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного (податкового) періоду на 1 011 275,00 грн. Відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України №2 755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями).

На підставі встановлених порушень зафіксованих в Акті перевірки № 002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2019, форма «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 011 275,00 грн ( а.с.30, т.1).

Податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2019 було відправлене директору ФГ «ВЕСТА-ЮГ» за адресою: с. Долинське, Ананьївський район, Одеська область, 66442, та вручене останньому 01.02.2019, що підтверджується підписом « ОСОБА_5 » на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.187, т.1)

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, фермерське господарство «ВЕСТА-ЮГ» звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами руху активів у процесі здійснення відповідних господарських операцій.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2019 суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

На підставі підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом пункту 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

На підставі пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16.07.1999 (далі - Закон № 996-ХІV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом статті 3 Закону № 996-ХІV податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

На підставі статті 9 Закону України № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Підставою для збільшення грошового зобов`язання за спірним податковим повідомленням-рішенням став висновок податкового органу щодо відсутності права на формування податкового кредиту внаслідок вчинення господарської операції з ТОВ "КОЛЕТЕК".

Основні претензії податкового органу полягали у наступному:

- відсутність у позивача первинних документів, таких як акти приймання передачі товарів, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів на перевезення вантажів, відсутність здійснення оплати за товари свідчать про безпідставне формування податкових зобов`язань ТОВ "КОЛТЕК" по взаємовідносинам з ФГ "ВЕСТА-ЮГ" в розумінні п.187.7 ст.187 ПК України та безпідставне складання та реєстрацію податкових накладних в ЄРПН в розумінні п.207.7, п.201.10 ст.201 ПК України . В свою чергу відсутність факту отримання ФГ "ВЕСТА" товарі(дизельного пального) від ТОВ "КОЛТЕК" та нездійснення оплати за товар, не дає права ФГ"ВЕСТА-ЮГ" на формування податкового кредиту з ПДВ в розумінні п.198.2 ст.198 ПК України).

- ТОВ "КОЛТЕК" згідно бази даних ЄРПН за період з 01.07.2018 по 31.10.2018 не здійснювало придбання послуг з перевезення дизельного пального у третіх осіб, завдяки яким могла здійснювалась доставка вантажу

- на підприємстві ТОВ "КОЛТЕК" відсутні відповідні трудові ресурси, основні засоби , не залучені відповідні транспортні послуги у сторонніх організацій, що свідчить про неможливість здійснення об`єму господарських операцій , а відтак призводять до штучного формування податкового кредиту третім особам. Характер відтворюваних ТОВ "КОЛТЕК" операцій купівлі-продажу товарів мають виключно документальний характер , які не можливо підтвердити як такі , що призводять до зміни вартості активів та пасивів підприємства та його контрагентів за період здійснення відповідних операцій , а відтак призводять до штучного формування податкового кредиту третім особам ( суб`єктам реального сектору економіки). Підставою для такого висновку слугувала наявність ухвали Печерського районного суд міста Києва від 01.02.2019 у справі №757/31186/19-к. Таким чином, первинні документи , надані позивачем до перевірки , хоча і відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального здійснення операцій з придбання товарів, робот /послуг від ТОВ "КОЛТЕК".

Надаючи оцінку господарській операції по зазначеним договорам поставки, податковий орган зазначив, що на виконання цього договору ТОВ "КОЛТЕК" виписано(оформлено) накладні та податкові накладні на адресу ФГ "ВЕСТА_ЮГ"

При цьому до перевірки не надано товарно-транспортні накладні , шляхові листи або інші документи, які підтверджують факт транспортування дизельного палива придбаного від ТОВ "КОЛТЕК";

- технічна документація щодо основних засобів з їх технічними умовами (власні чи на умовах оренди) га яких зберігалось(зберігається) придбане пальне;

- інформацію щодо відповідальних осіб, які приймали придбане дизельне паливо від ТОВ "КОЛТЕК" ;

необхідні висновки та сертифікати якості , гігієнічні висновки , а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару по ГОСТу, ТУ), документи про походження тощо

Таким чином на порушення п.198.1,п.198.2,198.3 ст.198 позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ суми по господарським правовідносинам з ТОВ "КОЛТЕК" 1 011 275, 00 грн ( сума ПДВ задекларована загальна 1 400 608 грн. - сума ПДВ по оплаті 56 000,00 грн - сума ПДВ по оплаті та актам 333 333,33 грн).

Погоджуючись з доводами відповідача щодо неправомірного формування спірного кредиту з ПДВ, суд першої інстанції зазначив, що під час проведення перевірки та розгляду справи в суді, позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами руху активів у процесі здійснення вищезазначених господарських операцій. Позивачем не доведено та не підтверджено належними та достатніми доказами оплату отриманого від ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива згідно договорів купівлі-продажу та надання послуг в повному обсязі, а саме наявність кредиторської заборгованості 6 067 650,01 грн позивачем в судовому засіданні не спростовано, позивачем не було надано доказів, які б свідчили про те, що саме ТОВ «КОЛТЕК» постачав паливо згідно умов вищезазначених договорів, яке було використане покупцем в своїй господарській діяльності, що приносить дохід, що є необхідною ознакою витрат та належною підставою для віднесення сум податку, сплаченого у ціні придбаних послуг та товару, до складу податкового кредиту підприємства.

Відхиляючи доводи позивача відносно фактичного отримання від ТОВ «КОЛТЕК» 338 545,2 літрів дизельного палива та використання його в господарської діяльності суд першої інстанції, приймаючи до відома надані позивачем акти списання пального (ГСМ) за період з 01.07.2018 по 31.10.2018, у відповідності до яких використано дизельне паливо у загальної кількості 52 463 літра (аркуш акту 11), що узгоджується із інформацією про сплату ТОВ «КОЛТЕК» за дизельне пальне згідно платіжних доручень від 18.07.2018 № 93 на суму 2 000 000,00 грн у т.ч. ПДВ 333 333,00 грн та від 14.08.2018 № 140 на суму 336 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 56 000,00 грн (т.1 а.с.46), а також, враховуючи технічні можливості позивача по здійсненню зберігання дизельного палива на складі з використанням металевих бочок на 25 000 літрів (двох бочок: 10 куб. м. та 15 куб. м.) у період можливого здійснення господарських операції, тривалість часу в яком можливо було використання бочок, а саме липень-жовтень 2018 року (122 дні) зазначив, що позивач не зміг як документально підтвердити отримання та використання в господарській діяльності 286 082,2 літрів дизельного палива, так і шляхом простого співставлення обсягів виконаних господарських операцій обсягам дизельного палива яке знаходилось у той час нібито у нього та обсягам металевих бочок у яких воно повинно було зберігатись після придбання та в процесі його витрачання, а саме злив/налив.

При цьому, на переконання суду першої інстанції, лист позивача вих. № 20/07-1 від 20.07.2018 який був направлений ТОВ «КОЛТЕК» з проханням зберігати у ТОВ «КОЛТЕК» залишок відписаного товару (т.1 а.с.31) не підтверджує викладене вище, оскільки позивач не надав жодного достатнього та допустимого доказу, яким повинно бути підтверджено реалізація цього прохання як зі сторони позивача так і зі сторони ТОВ «КОЛТЕК».

Також, з метою перевірки доводів позивача відносно фактичного зберігання дизельного палива та його використання, а також відображення господарських операцій по зберіганню дизельного палива, його використанню в іншому податковому періоді ніж той який було перевірено, суд першої інстанції дослідив наступні документи:

бухгалтерська довідка - виписка по рахункам по взаємовідносинам з ТОВ «КОЛТЕК» (т.2 а.с.16); виписка загальні обороти по рахунку 203 «Паливо» за період з 01.07.2018 по 01.05.2019 з контрагентом ТОВ «КОЛТЕК» та обороти по рахунку 203.1 «Дизельне паливо на збереженні» за період з 01.07.2018 по 01.05.2019 (т.2 а.с.17); реєстр рахунку 203 «Склад» по кореспонденту ТОВ «КОЛТЕК» за липень 2018 року квітень 2019 року (т.2 а.с.18-21); реєстр рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по кореспонденту ТОВ «КОЛТЕК» (т.2 а.с.22); договір зберігання майна № 01/02 від 01 лютого 2018 року, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 (т.2 а.с.42), згідно якого загальна кількість дизельного палива, яке передано на зберігання склала 263 878,89 літрів; акти приймання-передачі (переміщення ГСМ) № 2-01 від 27 серпня 2018 року, 3-01 від 31 жовтня 2018 року, 5-01 від 12 листопада 2018 року, 6-01 від 30 листопада 2018 року, 7-01 від 30 грудня 2018 року, 8-01 від 26 лютого 2019 року, 9-01 від 29 березня 2019 року, 10-01 від 10 квітня 2019 року; договори-заявки на послуги з перевезення вантажу № 03/07-2 від 03 липня 2018 року, № 03/07-1 від 03 липня 2018 року, № 04/02-2 від 04 лютого 2019 року, згідно яких ФОП ОСОБА_2 зобов`язується за плату і за рахунок ФГ «ВЕСТА-ЮГ» здійснювати перевезення вантажів автотранспортом на території України з обов`язковим оформленням від двох сторін супроводжуючих документів на перевезення вантажу та загальна кількість товару та сума перевезень вказується у Акті здачі-прийомки робіт, що є невід`ємною частиною договору; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договору № 03/07-2 від 03 липня 2018 року № 2 від 17 вересня 2018 року, № 3 від 30 листопада 2018 року, № 4 від 24 грудня 2018 року та акти списання ГСМ до цього договору № 6 від 27 вересня 2018 року, 30 листопада 2018 року, № 33/12 від 22 грудня 2018 року; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договору № 04/02-2 від 04 лютого 2019 року № 1 від 08 лютого 2019 року, № 3 від 03 березня 2019 року та акти списання ГСМ до цього договору № 08/02 від 08 лютого 2019 року, № 02/03 від 02 березня 2019 року; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договору № 03/07-1 від 03 липня 2018 року № 2 від 10 серпня 2018 року, № 3 від 10 жовтня 2018 року, № 4 від 19 жовтня 2018 року та акти списання ГСМ до цього договору № 5 від 25 серпня 2018 року, № 16/10 від 16 жовтня 2018 року, № 7 від 19 жовтня 2018 року, № 1-03 від 29 березня 2019 року, № 2-03 від 29 березня 2019 року, № 1-03 від 31 березня 2019 року; договір про надання послуг № 01/08-1 від 01.08.2018 року між позивачем та ФОП ОСОБА_6 по дискуванню, оранку, культивації; Акти надання сільськогосподарських послуг по договору № 01/08-01 від 01 серпня 2018 року № 1 та № 2 від 30 листопада 2018 року; акти списання ГСМ до цього договору № 1-08 від 31 серпня 2018 року, № 2-09 від 28 вересня 2018 року, № 3-10 від 25 жовтня 2018 року, № 4-11 від 30 листопада 2018 року; Накази голови ФГ «ВЕСТА-ЮГ» № 03-07/2 від 03 липня 2018 року, № 01-08/1 від 01 серпня 2018 року, № 4/02-1 та № 4/02-2 від 04 лютого 2019 року, № 27-06/1 від 27 червня 2018 року, № 03-07/1 від 03 липня 2018 року; Договори-заявки на послуги з перевезення вантажу № 27/06-1 від 27 червня 2018 року, № 04/02-1 від 04 лютого 2019 року, згідно якого ФОП ОСОБА_6 зобов`язується за плату і за рахунок ФГ «ВЕСТА-ЮГ» здійснювати перевезення вантажів автотранспортом на території України з обов`язковим оформленням від двох Сторін супроводжуючих документів на перевезення вантажу та загальна кількість товару та сума перевезень вказується в Акті здачі-прийомки робіт, що є невід`ємною частиною договору; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договорів № 27/06-1 від 27 червня 2018 року № 1 від 13 липня 2018 року, № 3 від 28 липня 2018 року, № 4 від 25 серпня 2018 року та акти списання ГСМ до цього договору; № 1 від 13 липня 2018 року, № 3 від 28 липня 2018 року, № 4 від 25 серпня 2018 року; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договорів № 04/02-1 від 04 лютого 2019 року (т.2 а.с.43-91).

Проаналізувавши вказані копії документів та, з урахуванням того, що позивач за змістом наявних в матеріалах справи Заперечень на Акт № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за , за період з 01.07.2018 по 31.10.2018 ». суд першої інстанції дійшов висновку , що позивач не довів про їх існування як на час здійснення перевірки так і звернення із зазначеними запереченнями на Акт шляхом надання платіжних документів або документів бухгалтерського обліку які повинні відображати існуючі господарські операції (т.1 а.с.20-22).

Тезиси позивача, що залишок отриманого по видатковим та податковим накладним у ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива вимагав короткострокового зберігання, суд першої інстанції також оцінив критично з огляду на відсутність підтверджуючих первинних документів.

Також суд першої інстанції критично оцінив факт того, що відповідно до наданих позивачем видаткових та податкових накладних на підтвердження кількості літрів отриманого у ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива за договорами купівлі продажу № 1/17/07 від 17.07.2018, № 1/25/07 від 25.07.2018 та № 1/20/08 від 20.08.2018 встановлені розбіжності по відношенню до обсягів та ціни дизельного пального зазначених у договорах.

Оцінюючи первинні документи позивача на предмет їх взаємоузгодженості , суд першої інстанції зазначив, що згідно з наявними в матеріалах справи видатковими та податковими накладними (т.1 а.с.36-45) загальна кількість відвантаженого ТОВ «КОЛТЕК» та отриманого ФГ «ВЕСТА-ЮГ» дизельного пального за договором купівлі-продажу № 1/17/07 від 17.07.2018 склала 80 515,3 літрів, що є менше на 4 586,5 літрів ніж зазначено у специфікації № 1 від 17.07.2018 до договору купівлі-продажу № 1/17/07 від 17.07.2018. Ціна за накладними 20,70 грн без ПДВ, але за договором 20,30 грн без ПДВ.

Відповідно до наявних в матеріалах справи видаткових та податкових накладних (т.1 а.с.51-62) загальна кількість відвантаженого ТОВ «КОЛТЕК» та отриманого ФГ «ВЕСТА-ЮГ» дизельного пального за договором купівлі-продажу № 1/25/07 від 25.07.2018 склала 169 529,87 літрів, що є менше на 1 201,84 літрів ніж зазначено у специфікації № 1 від 25.07.2018 до договору купівлі-продажу № 1/25/07 від 25.07.2018.

Згідно з наявними в матеріалах справи видатковими та податковими накладними (т.1 а.с.67-72) загальна кількість відвантаженого ТОВ «КОЛТЕК» та отриманого ФГ «ВЕСТА-ЮГ» дизельного пального за договором купівлі-продажу № 1/20/08 від 20.08.2018 склала 88 500 літрів, що є більше на 2 726,004 літрів ніж зазначено у специфікації № 1 від 20.08.2018 до договору купівлі-продажу № 1/20/08 від 20.08.2018. Ціна за накладними 20,75 грн без ПДВ, але за договором 22,33 грн без ПДВ.

Щодо посилань податкового органу, які викладені на сторінках 13-15 Акту перевірки № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019, на ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2019 № 757/3186/19-к та № 757/3185/19-к, відповідно до яких Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.03.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 205, частини 2 статті 209, частини 3 статті 212, частини 2 статті 222-1, частини 2 статті 364 Кримінального кодексу України, в яких згадується ТОВ «КОЛТЕК», суд першої інстанції , посилаючись на відповідну практику Верховного суду (постанова від 18 грудня 2019 року по справі № 825/3891/14) зазначив , що сам факт порушення кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) в рамках кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Стосовно сертифікатів якості дизельного палива, на які звертає увагу податковий орган та щодо яких позивач стверджує про не обов`язковість їх існування суд першої інстанції, враховуючи специфіку товару, вказав, що їх принципове не надання при перевірці та при розгляді справи в суді в сукупності з іншими фактами та обставинами встановленими при розгляді справи тільки підтверджує правомірні висновки відповідача.

Також суд, урахувавши правовий висновок Верховного Суду (постанові від 21.08.2018 у справі № П/811/2816/15), відхилив претензії податкового органу щодо відсутність товарно-транспортних накладних як підтвердження нереальності господарських операцій з поставки дизельного палива пославшись на те, що товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Водночас суд першої інстанції, урахувавши правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною, зокрема, у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 826/548/17, зазначив, що товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги.

Стосовно звернення уваги позивача на існування результатів документальної планової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» по дотриманню податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, які були оформлені Актом № 000451/15-32-14-13/34280915 від 13.08.2019 слід зазначити, що фіксація в Акті «неправильного здійснення списання пального при замовленні та отриманні відповідних послуг» та відсутність фіксації інших порушень не впливає на висновок суду та не має правових наслідків щодо правовідносин у даній справі враховуючи те, що перевірка проведена пізніше, а саме з 24.07.2019 по 06.08.2019 (Період 01.01.2016 по 31.03.2019 , що охоплює період перевірки у рамках даної справи).

Підсумувавши вищенаведене та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши до відома логіку дій позивача щодо отримання дизельного палива у ТОВ «КОЛТЕК», часткове зберігання цього палива у бочках ФОП ОСОБА_2 та у постачальника палива ТОВ «КОЛТЕК», використання цього палива при здійсненні господарських операцій із реалізацією договорів укладених із ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 щодо збереження цього палива та його використання, інформацію бази даних ЄДРПН щодо не придбання ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива та послуг з його перевезення за час свого існування (а саме з 04.01.2018), а також період часу який був предметом перевірки, суд вважає дійшов висновку, що зберігання дизельного палива та його використання, відображене в наданих позивачем документах, наявність у позивача заборгованості 6 067 650,01 грн в тому числі ПДВ 1 011 274,67 грн за дизельне паливо ТОВ «КОЛТЕК», а також факт того, що на збереження було передано у періоді який перевірявся (саме липень-жовтень 2018 року), тільки 7 000 літрів дизельного палива не свідчить про реальний рух активів позивача та підтверджує висновок відповідача, що операції купівлі-продажу дизельного палива мають виключно документальний характер. Крім цього, акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам, на підтвердження списання використаного дизельного палива за договорами-заявками та зафіксована вартість послуг, за відсутністю доказів сплати вартості послуг ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 , разом з актами списання ГСМ, Наказами голови ФГ «ВЕСТА-ЮГ» безпосередньо по відношенню до перевіряємого періоду не спростовують висновків суду щодо штучного формування податкового кредиту та податкових зобов`язань за участю позивача при взаємовідносинах із ТОВ «КОЛТЕК».

Врахувавши наведене, суд першої інстанції зазначив, що відсутність факту отримання ФГ "ВЕСТА-ЮГ" товарів (дизельного пального) від ТОВ "КОЛТЕК" та нездійснення оплати на товар (дизельне пальне) ТОВ "КОЛТЕК", не дає права ФГ "ВЕСТА-ЮГ" на формування податкового кредиту з податку на додану вартість в розумінні п.198.2 ст.199 ПК України.

Вказаний аналіз є формально правильним, але не повним.

Фактично суд, надаючи оцінку первинної документації, проаналізував із з точки зору взаємоузгодженності та неповноти інформації, яка не дає змоги свідчити про реальність господарської операції , а відтак і про відсутність факту отримання ФГ "ВЕСТА-ЮГ" товарів (дизельного пального) від ТОВ "КОЛТЕК.

Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.05.2018, справа № 818/1070/17, номер судового рішення в ЄДРСРУ 73811933, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При цьому презумпція добросовісності платника податків як зазначено у постанові Верховного суду від 04.09.2018 (№ К/9901/49277/18) справа 809/1337/17 - означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Досліджуючи питання щодо реальності постачання пального та його фактичного використання, колегія суддів передовсім виходить із об`єктивної потреби позивача у пальному під час здійснення господарської діяльності.

Слід зазначати, що позивач є виробником товарної сільськогосподарської продукції.

Сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари) - товари, зазначені у групах 1-24 УКТ ЗЕД згідно із Законом України "Про Митний тариф України", якщо при цьому такі товари (продукція) вирощуються, відгодовуються, виловлюються, збираються, виготовляються, виробляються, переробляються безпосередньо виробником цих товарів (продукції), а також продукти обробки та переробки цих товарів (продукції), якщо вони були придбані або вироблені на власних або орендованих потужностях (площах) (пункт 2.15 статті 2 Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України" від 24 червня 2004 року № 1877-IV).

Отже, необхідною умовою для виробництва сільськогосподарської продукції наявність у користування суб`єкта відповідного ресурсу, а саме земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Як вбачається із матеріалів справи у користуванні та володінні позивача знаходиться 2528,07 Га земель сільськогосподарського призначення (508,07 га на території Долинської сільської ради Ананьівського району Одеської області (а.с.91.т.3) та 2020 га на території Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області (а.с.92,т.3).

Основними складовими елементами формування собівартості виробництва сільськогосподарської продукції є вартість пально-мастильних матеріалів

Із додатку 31 до положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 "Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва" ФГ "ВЕСТА-ЮГ" за 2018 рік / вбачається, що позивачем вироблено та реалізовано сільськогосподарської продукції за звітний період на загально суму 46 202,1 тис грн. ( а.с.105-106, т.1).

Наявність виробленої сільськогосподарської продукції свідчить про те, що позивачем безумовно витрачались кошти на її виробництво, у тому числі і на паливо.

Необхідність витрат палива пов`язана із безпосереднім виробництвом агропродукції, зокрема, витрати на обробку землі (підготовчі роботи), збирання та транспортування врожаю.

Отже, необхідність позивача у витрат палива на виробничі цілі є об`єктивним критерієм.

Наявність палива, витраченого на виробництво та потреби позивача за зазначений період убачається із Акта перевірки №000451/15-32-14-13/34280915 від 13.08.2019 "Про результатами документальної планової виїзної перевірки ФГ "ВЕСТА-ЮГ" податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, валютного законодавства - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019" (а.с.173-234,т.2).

При цьому суд вважає, що інформація наведена у вказаному Акті, є доказом у межах спірних правовідносинах, з огляду на вид проведеної перевірки (документальна планова виїзна перевірка) та період (з 01.01.2016 по 31.03.2019), котрий охоплює спірні правовідносин.

Вирішуючи спірне питання, чи отримував позивач паливо саме від ТОВ "КОЛТЕК", суд також виходить із того, що податковим органом не встановлено отримання палива від інших у тому числі і у неустановлених осіб.

А якщо ані судом, ані податковим органом такого факту не встановлено, то не можливо ігнорувати той факт, що паливо позивач отримував від ТОВ "КОЛТЕК", посилаючись лише на підстави дефектів та взаємовиключності первинних документів позивача.

Відповідач замість того, щоб надати докази (пункт 2.3.2.2 підпункту 2.3.2 пункту 2.3 розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами № 395, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.03.2013 № 395, у тому числі і шляхом зобов`язання позивача провести ревізію залишків відповідно до підпункту 20.1.19 підпункту 20.1 статті 20 ПК України та вказати конкретні фактичні дані ( це можливо під час проведені обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, у тому числі зняття залишків ТМЦ, готівки відповідно до пп. 2.3.1 п. 2.3 розділу II Порядку № 395), які свідчать про відсутність факту отримання пального, побудував свою правову позицію таким чином: оскільки позивач не спростував претензій податкового органу , то це і є достатнім доказом, який беззаперечно доводить про відсутність факту отримання позивачем пального.

При цьому колегія суддів наголошує , що висновки податкового органу щодо контрагента позивача, як от: неможливість поставки пального з огляду на відсутність даних про придбання останнім такого; протиправність факту реєстрації ТОВ "КОЛТЕК" податкових накладних суд відхиляє , оскільки вони стосуються виключно контрагента позивача, якій не є суб`єктом перевірки за Актом № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ»

Таким чином, податковий орган, з яким погодився суд першої інстанції, фактично застосували принцип негативного доказу побудувавши власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує.

Наведені судження є вагомими для спростування доводів суду першої інстанції, проте недостатніми щоб стверджувати про доведеність позивачем факту отримання дизельного пального в контексті приписів статті 198 ПК України

Між тим, іншою важливою особливістю цієї справи є факт реєстрації контрагентом позивача податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому суд першої інстанції в порушення приписів пункту 3 частини 4 статті 246 КАС України не надав мотивовану оцінку факту реєстрації податкових накладних контрагентом позивача в ЄРПН.

Вказаний факт є доречним та важливим аргументом та має вирішальне значення для вирішення цього спору з огляду на таке.

Підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами;

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України ( в редакції Закону України № 1797-VIII від 21.12.2016) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Враховуючи положення Закону України від 07.12.2017, № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", часові строки дії Постанови КМ України , від 21.02.2018, № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", абзац третій пункту 201.10 статті 201 ПК України на момент виникнення спірних правовідносин був чинним

Як вбачається із пояснювальної записки до проекту Податкового кодексу України від 21.09.2010, запровадження Єдиного реєстру податкових накладних з метою покращення адміністрування податку на додану вартість; своєчасного виявлення безпідставно заявлених сум до відшкодування з бюджету; запобігання мінімізації податкових зобов`язань; прискорення здійснення податковими органами перевірки достовірності даних податкової декларації. Впровадження електронної системи адміністрування податку на додану вартість відповідає вимогам Директиви Ради 2006/112/ЄС.

Тобто, вже на етапі реєстрації податкових накладних державою запроваджено механізм своєчасного виявлення безпідставно заявлених сум до відшкодування з бюджету; запобігання мінімізації податкових зобов`язань.

При цьому варто зауважити , що показники податкового кредиту, які зазначені в податкових накладних, автоматично відображаються у податковій звітності платника податків , а відтак, з моменту реєстрації податкової накладної йде повна легалізація податкового кредиту з послідуючим відображенням у відповідній податковій звітності.

Податковий орган висновувався на тому, що позивач порушив вимоги пункту 198.1,198.2,198.3 статті 198 ПК України, котру регламентує умови віднесення платником податків відповідних сум до податкового кредиту.

Натомість абзац третій пункту 201.10 статті 201 ПК України визначає інші правові підстави для формування податкового кредиту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 14 жовтня 2010 року по справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив , що національними органами слід дотримуватись вимог законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

З наведеного правового регулювання випливає, що факт реєстрації податкової накладної в ЄРПН є належною та достатньою підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Також, слід врахувати й те, що відповідно до приписів пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації , зокрема, платник податку має право зареєструвати у ЄРПН податкові накладні, у яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200-1 ПК України.

Тобто, презюмується, що контрагент позивача, зареєструвавши податкові накладні, попередньо сплатив податок на додану вартість по факту продажу дизельного палива позивачу.

Отже, заперечення права позивача на формування податкового кредиту може привести до правової ситуації, що за спірною господарську операцію буде двічі сплачено податок на додано вартість.

Відповідно, відмова визнати право позивача на податковий кредит сама по собі не видається виправданою необхідністю забезпечити сплату податків, всі з яких були сплачені постачальником.

У цьому відношенні суд відмічає обмеженість тлумачення положення, на підставі якого відповідач відмовився визнати право позивача на податковий кредит, а також відсутність будь-якої оцінки податкового органу наслідків для державного бюджету у результаті встановлення відсутності первинних документів щодо фактичного отримання товару

Аналогічний правовий висновок міститься у пункті 68 рішення Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі Булвес" АД проти Болгарії" заява N 3991/03).

В контексті наведеного варто також вказати, що правовий наслідок реєстрації податкових накладних контрагентом позивача ставить також і під сумнів доводи податкового органу щодо недоведення позивачем факту отримання товару.

Так, з огляду на факт реєстрації податкових накладних варто зазначити, що за приписами пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Оскільки оплата не була здійснення на момент реєстрації податкових накладних, то презюмується, що мала місце поставка (відвантаження) ТОВ "КОЛТЕК" на адресу позивача.

За приписами пункту 186.1 статті 186 ПК України, місцем постачання товарів є:

а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);

б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою.

Із наведеного випливає, що зареєструвавши податкові накладні ТОВ "КОЛТЕК", держава в особі податкового органу визнає факт постачання палива у спірних правовідносинах.

Підсумовуючи наведене колегія суддів зазначає, що правова кваліфікація спірної господарської операції висвітлена відповідним державним органом по різному, а саме: держава в особі податкового органу визнає легальність вказаної господарської операції з точки зору реєстрації контрагентом позивача -ТОВ "КОЛТЕК" податкових накладних в ЄРПН та відповідним відрахуванням коштів на спеціальний рахунок Держказначейства України (фактично сплата контрагентом позивача ПДВ по факту поставки), та наявність податкового повідомлення рішення податкового органу щодо неврахування вказаної суми ПДВ, сплаченого для податкового кредиту ФГ " ВЕСТА-ЮГ по факту відсутності поставки.

В пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (так само).

Отже, з огляду на те, що саме на податковий орган покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, зокрема і належний контроль щодо сплати ПДВ під час реєстрації податкових накладних, які посилять прозорість і ясність їх дій, мінімізують ризик помилок ( дивись, зокрема & 74 рішення Європейського суду з прав людини у справі Лелас проти Хорватії від 20.05.2010, номер заяви 55555/08), з моменту отримання ним товару від контрагента, що підтверджується податковими накладними, у позивача виникло легітимне право на віднесення сум податку по операції з цим контрагентом до складу свого податкового кредиту.

Позивачем до суду першої інстанції надані первинні документи на підтвердження реальності спірних господарських операцій, які за позицією податкового органу відповідають зовнішнім формальним ознакам (див.. зокрема , аркуш 15 Акта перевірки)

Відсутність окремих документів, так само як і недоліки в їх оформленні, не можуть свідчити про нереальність господарських операцій, якщо інші надані позивачем документи в своїй сукупності, дозволяють зробити висновок про зміст та обсяг господарських операцій та реальний характер таких.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 04 лютого 2020 року, справа № 804/17547/14, номер судового рішення в ЄДРСРУ 87623885

Водночас наявність первинних документів разом із наявністю зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН спростовує висновок податкового органу про наявність в діях позивача складу податкового правопорушення.

При цьому відповідач внаслідок перевірки не зазначав, що спірні операції вчиненні без ділової мети чи з метою отримання податкової вигоди.

Встановлення ж цих критеріїв, на переконання суду, може бути підставою для висновку про незаконність формування податкового кредиту незалежно від факту реєстрації податкових накладних.

Саме з цих міркувань та на цих підставах у сукупності із доказами, які наведені вище, суд визнає недоведення податкових органом об`єктивних підстав вважати наявність в діях позивача складу податкового правопорушення (факту неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість), які призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, колегія суддів не погоджується з доводами податкового органу,з якими погодився суд першої інстанції, що позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми по господарським відносинам з ТОВ «КОЛТЕК» всього у сумі 1 011 575,00 грн (сума ПДВ задекларована загальна 1 400 608 ,00 грн сума ПДВ по оплаті 56 000,00 грн сума ПДВ по оплаті та актам 333 333,33 грн = 1 011 575,00 грн), у зв`язку з чим, спірне податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 23.05.2019 слід визнати протиправним та скасувати.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 15.08.2019 варто вказати таке.

В ході судового розгляду суд встановив, що 19 липня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт № 002749/15-32-55-06/34280915 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФГ «ВЕСТА-ЮГ» 34280915 за травень 2019 року».

На підставі Акта перевірки № 002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2019, форма «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 011 275,00 грн.

Фактичною підставою для винесення спірного рішення слугувала те, що до відповідної декларації, до рядку 16.3 розділ ІІ Податковий кредит ФГ «ВЕСТА-ЮГ» не включено зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу в сумі 1 011 275,00 грн, згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 23.05.2019, прийнятого на підставі Акта про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства № 765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019.

Тобто, спірне податкове повідомлення - рішення № від 15.08.2019 є фактично похідним від податкового повідомлення - рішення № від 23.05.2019, котре на час винесення спірного рішення було чинним, проте (натомість) на час розгляду справи судом визнано протиправним ,

Вирішуючи спірне питання суд нагадує, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття (вчення) оспорюваних рішення, дії чи допущення бездіяльності.

Зважаючи на викладене, з огляду на відсутність у спірного рішення відповідача такої властивості, як протиправність, колегія суддів вважає належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу позивача саме скасування цього рішення.

Аналогічний висновок щодо способу захисту висловлений Верховним судом у постанові від 27.03.2019, справа № 826/15117/17

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження в діях позивача складу податкових правопорушень.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду з постановленням нового рішення про задоволення позову частково.

Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України , якщо суд апеляційної інстанції , не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач сплатив за подачу адміністративного позову 19 210,00 грн ( а.с.81,т.1) та за подачу апеляційної скарги 28 815,00 грн ( а.с. 57,т.3).

Отже, у відповідності до приписів частини 1 статті 139 КАС України з відповідача на користь позивача слід стягнути 48 025,00 грн (19 210,00 грн + 28 815,00 грн = 48 025,00 грн).

Керуючись статтями 308, 309, 317, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі № 420/5947/19 скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 23.05.2019.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 15.08.2019.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області ( за рахунок бюджетних асигнувань ) на користь фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» судовий збір у сумі 48 025,00 грн (сорок вісім тисяч двадцять п`ять гривен ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 28 вересня 2020 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.