Справа № 589/572/20
Суддя: Литвинко Т. В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/572/20
Провадження № 2-а/589/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді Литвинко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Шосткинського ВП ГУНП у Сумській області Кисіля А.Г. та Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАА № 365067 від 18 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП; визнати дії інспектора поліції Кисіля А.Г. протиправними, зобов`язати відповідний орган провести перевірку відповідності рівня кваліфікації інспектора займаній посаді та застосувати дисциплінарне стягнення.

З постановою позивач не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектор на власний розсуд встановив, що автомобіль переобладнано на інший вид палива; даний ТЗ має мотор внутрішнього згорання; позивач не є власником даного ТЗ, а тому не вправі вносити будь-які зміни в реєстраційні документи.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Сумській області в своєму відзиві звертає увагу суду на те, що інспектор поліції під час огляду підкапотного простору виявив, що на автомобіль встановлено газобалонне обладнання, однак за документами автомобіль може працювати лише на бензині. Тому, вважає вимоги позову безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач інспектор Шосткинського ВП ГУ ПН в Сумській області Кисіль А.Г. в своїх письмових запереченнях на позов також зазначив, що з позовом не погоджується в повному обсязі. Зазначив, що в ТЗ, яким керував позивач, встановлено газобалонне обладнання: газовий редуктор, що був підєднаний до двигуна, газові магістралі, електроклапан для перекриття бензину, однак дозволу на переобладнання у позивача не було.

В судовому засіданні 07.07.2020 позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні 07.07.2020 представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області проти задоволення позову заперечував.

В судовому засіданні 15.09.2020 відповідач інспектор поліції Кисіль А.Г. також проти задоволення позову заперечував.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи позову, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного висновку.

18.02.2020 інспектором Шосткинського ВП ГУ ПН в Сумській області Кисілем А.Г. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

В постанові зазначено, що 18.02.2020 о 14.17 год ОСОБА_1 в Сумській області, в м. Шостка, на вул. Свемовській, 2 керував автомобілем ВАЗ 2121 д.н. НОМЕР_1 , що був переобладнаний для роботи на інший вид палива ЗНГ з порушенням відповідних правил, норм і стандартів без погодження (перереєстрації) з ТЕЦ МВС України, чим порушив вимоги п. 32.2 (б) ПДР.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вказана норма є бланкетною і зобов`язує посадову особу, яка її застосовує, визначити конкретний пункт правил дорожнього руху, який порушено особою.

Пунктом 32.2 (б) ПДР, на який послався інспектор поліції при винесені постанови, передбачено, що з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджується переобладнання транспортних засобів.

Тобто, за твердженням інспектора, ОСОБА_1 в порушення вказаних вимог не погодив переобладнання ТЗ.

Разом з тим, згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, перереєстрація транспортних засобів проводиться власниками транспортних засобів або особами, наділеними відповідними повноваженнями у встановленому законом порядку.

Однак, за матеріалами справи ОСОБА_1 до таких суб`єктів не відноситься.

Відтак, вказані обставини вказують на не зовсім коректну кваліфікацію інспектором поліції вчиненого адміністративного правопорушення.

В даному випадку, у разі наявності підстав вважати, що особа керує транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, мова йде про порушення нею п. 31.3 ПДР, а не п. 32.2 ПДР.

Проте, такі порушення ОСОБА_1 не висувалися і самостійно суд прийти до таких висновків не може.

Поряд з цим, слід зупинитися і на наступному.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 251 КпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд відзначає, що в матеріалах справи серед доказів винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення наявний лише диск з відеозаписом від 18 лютого 2020 року, на якому зафіксовано як інспектор поліції зупиняє ТЗ під керуванням ОСОБА_1 , останній відкриває капот, після чого інспектор запитує у водія документи про перереєстрацію ТЗ на газове паливо.

Однак, даних про те, що в ТЗ встановлено газобалонне обладнання: газовий редуктор, що підєднаний до двигуна, газові магістралі, електроклапан для перекриття бензину, як про це зазначають відповідачі, у матеріалах справи немає.

Встановити такі дані із відео неможливо.

Інших доказів, які б свідчили про те, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення відповідачем надано не було.

Посилання відповідачів в судовому засіданні на те, що позивач не заперечував, що ТЗ переобладнаний на газове паливо є безпідставними.

По-перше, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (Постанова ВС від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17).

По-друге, позивач по суті не погоджувався, що він порушив ПДР, які йому ставляться в провину, а саме п. 32.2. ПДР, посилаючись на те, що він не є власником ТЗ.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що «обвинувачення» не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що винесену постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід визнати протиправною та скасувати.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Разом з тим позов підлягає задоволенню частково, оскільки вимоги позову: визнати дії інспектора поліції Кисіля А.Г. протиправними, зобов`язати відповідний орган провести перевірку відповідності рівня кваліфікації інспектора займаній посаді та застосувати дисциплінарне стягнення є такими, що не ґрунтуються на законі, так як суд в межах розгляду даної справи не вправі перевіряти вказані обставини та приймати відповідні рішення.

А отже в цій частині слід відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАА № 365067 від 18 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, що ОСОБА_1 , яка винесена інспектором Шосткинського ВП ГУ ПН в Сумській області Кисілем А.Г., а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко