Справа № 826/13043/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

29 вересня 2020 року м. Київ № 826/13043/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос-Трейдінг" до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) від 04 квітня 2019 року в адміністративній справі №826/13043/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос-Трейдінг" (далі - позивач, ТОВ "Агрос-Трейдінг") до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач-1, ГУ ДФС у м. Кивєі) Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2, ДФС України) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю (далі - судове рішення).

Вказаним вище судовим рішенням вирішено:

- визнати протиправним і скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №736530/40544812 від 29.05.2018, прийняте комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у м. Києві;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №38 від 23.05.2018, складену ТОВ "Агрос-Трейдінг";

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №829610/40544812 від 05.07.2018, прийняте комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у м. Києві;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №47 від 31.05.2018, складену ТОВ "Агрос-Трейдінг";

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової, накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №827935/40544812 від 04.07.2018, прийняте комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у м. Києві;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №46 від 31.05.2018, складену ТОВ "Агрос-Трейдінг";

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №827937/40544812 від 04.07.2018, прийняте комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС у м. Києві;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №34 від 17.04.2018, складену ТОВ "Агрос-Трейдінг";

- стягнути на користь ТОВ "Агрос-Трейдінг" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у м. Києві сплачений ним судовий збір у сумі 7048,00 грн.;

- стягнути на користь ТОВ "Агрос-Трейдінг" за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України сплачений ним судовий збір у сумі 7048,00 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві повернуто.

19 листопада 2019 року позивачу в адміністративній справі №826/13043/18 видано виконавчі листи.

Ухвалою суду від 19 березня 2020 року відмовлено представнику позивача у задоволенні його заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

При цьому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року ухвалу суду від 19 березня 20202 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким замінено у виконавчих провадженнях ВП №№61426908, 61492259, 61492244 боржника ДФС України на правонаступника Державну податкову службу України (далі - ДПС України).

Разом з тим, представником позивача подано до суду письмову заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання ДПС України подати звіт про виконання судового рішення в частині зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №38 складену ТОВ "Агрос-Трейдінг" 23.05.2018 та податкові накладні №№47, 46 складених ТОВ "Агрос-Трейдінг" 31.05.2018 (далі - подана заява)

В обґрунтування поданої заяви представником позивача зазначено, зокрема, що ДПС тривалий час умисно та безпідставно ухиляється від виконання судового рішення, при цьому вводячи в оману державних виконавців відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Розглянувши в порядку письмового провадження подану заяву суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства, (також далі - КАС України), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 КАС України" № 3 від 13.03.2017 вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив, що вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Слід зауважити, що судовий контроль не встановлювався при ухваленні рішення від 04 квітня 2019 року у справі №826/13043/18.

Водночас, суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав виконавчі листи на примусове виконання рішення суду.

Отже, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Як зазначено представником позивача, позивач, листом №22 від 06.12.2020р. звертався до боржника з пропозицією виконати судове рішення у добровільному порядку , адже ДФС України в добровільному порядку рішення суду було виконано лише в частині реєстрації податкової накладної №34, складеної ТОВ "Агрос-Трейдінг" 17.04.2018.

З матеріалів справи вбачається, що листом ДПС України від 30.04.2020 №974/4/99-00-08-04-0104 повідомила позивача, що було вжито всі необхідні заходи щодо виконання судового рішення, зокрема у справі №826/13043/18, а саме до єдиного реєстру податкових накладних внесено відповідні відомості щодо реєстрації податкових накладних №38 від 23.05.2018, №№47,46 від 31.05.2018 та які мають статус "очікується реєстрація ПН/РК за рішенням суду", що не заперечується представником позивача.

Тобто, ДПС України вживаються заходи щодо виконання судового рішення в частині реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, як зазначено у листі Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України від 01.07.20 №6575/18000-33-20/20.1, в провадженні відділу перебувають відкриті виконавчі провадження №61492259 та №61426908 про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №46, №38 подані ТОВ "Агрос-Трейдінг".

Водночас, виконавче провадження №61492244 з примусового виконання виконавчого листа №826/13043/18 виданого 19.11.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №47 від 31.05.2018, складену ТОВ "Агрос-Трейдінг" закінчено 16.06.2020 у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

При цьому, суд звертає увагу, що в разі незгоди з рішенням суб`єкта владних повноважень та процедурою його прийняття позивач має право звернутися до суду із позовною заявою про оскарження цього рішення в загальному порядку, а не в межах статті 382 КАС України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, а також оцінивши докази наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та як наслідок відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 382 України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі №826/13043/18.

Ухвалу може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Ю.Т. Шрамко