Справа № 440/3174/20
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3174/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною.

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до прокуратури Полтавської області про визнання бездіяльності щодо неприйняття постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури згідно із заявою ОСОБА_1 від 15.01.2019 по кримінальному провадженню № 0000311 протиправною та зобов`язання прийняти постанову про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури згідно із заявою ОСОБА_1 від 15.01.2019 по кримінальному провадженню № 000311 відповідно до статті 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після закриття кримінального провадження № 000311 у встановлений законом 6-місячний строк, а саме: 15.01.2019, звернувся до належного органу - прокуратури Полтавської області щодо винесення постанови про відшкодування матеріальної шкоди. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідно до яких така постанова повинна бути винесена протягом місяця з дня звернення, відповідна постанова на даний час не прийнята.

Ухвалою суду від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.08.2020 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що прокуратура Полтавської області не є компетентним органом по прийняттю постанови про визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди щодо позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що кримінальне провадження № 0000311 відкрито після внесення слідчим ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області Черніченком Б.В. 13.09.2016 до ЄРДР відомостей про те, що працівники ДФС вимагають від громадянина неправомірну вигоду за безперешкодне проходження митного контролю товарів під час їх переміщення через митний кордон України, за с. 3 ст. 368 КК України.

За результатами досудового розслідування 21.11.2016 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України, зокрема головному державному ревізору-інспектору відділу адміністрування податку на прибуток управління податків і зборів з юридичних осіб Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області Вітеру Вадиму Володимировичу.

19.10.2018 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000311 від 13.09.2016 за ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 2 ст. 284 КК України за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

15.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Полтавської області щодо винесення постанови про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями відносно нього в рамках кримінального провадження № 0000311.

Листом від 25.01.2019 № 05/1-1324-17 прокуратура Полтавської області повідомила позивача про те, що оскільки повідомлення про підозру та відсторонення від посади у кримінальному провадженні здійснювалось не прокуратурою Полтавської області, ОСОБА_1 має право звернутись для визначення розміру шкоди до органу, який приймав рішення.

В подальшому, за результатами неодноразових звернень ОСОБА_1 до органів прокуратури, щодо відшкодування матеріальної шкоди, питання щодо відшкодування такої шкоди органами прокуратури не вирішено, матеріальна шкода не відшкодована, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Приписами статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до статті 3 Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Частиною першою статті 11 Закону передбачено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до статті 2 цього Закону орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов`язані роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

За приписами статті 12 Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 4 Положення завдана громадянинові шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Пунктом 6 Положення визначено, що громадянинові, а у разі його смерті - його спадкоємцям відповідний орган, зазначений у пункті 11 цього Положення, одночасно з повідомленням про закриття справи в стадії дізнання і попереднього слідства або з копією виправдувального вироку, що набрав законної сили, або постановою (ухвалою) суду (судді) направляє повідомлення, в якому роз`яснює, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав.

Повідомлення складається за формою, що встановлена в додатку до цього Положення. У повідомленні зазначається перелік тільки тих вимог, на які даний громадянин має право претендувати.

Пункт 11 Положення визначає, що для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися:

1) при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України - відповідно до цих органів;

2) при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку - до суду, який розглядав справу по першій інстанції;

3) при скасуванні постанови районного (міського) суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт і закритті справи - в районний (міський) суд (до судді), який розглядав справу про адміністративне правопорушення (п. 11 Положення).

Оскільки прокуратура Полтавської області 19.10.2018 прийняла постанову, якою закрила кримінальне провадження № 000311 щодо підозрюваного ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, а позивач на час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000311 був відсторонений від посади і за період відсторонення від посади не отримував заробітну плату, а також поніс витрати у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги, тому позивач має право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду».

Прокуратура Полтавської області в свою чергу зобов`язана прийняти постанову якою повинна визначити розмір відшкодовуваної шкоди позивачу у місячний термін з дня звернення громадянина, але натомість не виконала свій обов`язок, обмежившись письмовою відмовою, чим допустила протиправні дії відносно позивача.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та наведені норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», суд вважає, що необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , та прийняти відповідну постанову в порядку встановленому статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Прокуратури Полтавської області (вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36020, ) про визнання бездіяльності протиправною задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність прокуратури Полтавської області щодо неприйняття постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури згідно із заявою ОСОБА_1 від 15.01.2019 по кримінальному провадженню № 0000311.

Зобов`язати прокуратуру Полтавської області прийняти постанову про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури згідно із заявою ОСОБА_1 від 15.01.2019 по кримінальному провадженню № 0000311 відповідно до статті 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко