Справа № 560/2579/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2579/20
РІШЕННЯ

іменем України

28 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 28.04.2020 року № 49 про відмову у переведенні з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 23.04.2020 року пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 оку № 3723-XII "Про Державну службу", в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати, зазначені у довідках від 21.04.2020 року № 311-Ф, № 313-Ф.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 19.10.1998 року ним прийнята присяга державного службовця.

Наказом № 146-ос від 10.05.2019 року позивач звільнений з посади головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, стаж державної служби становить 21 рік.

З 26.02.2020 року позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування."

23.04.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив перевести його із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 оку № 3723-XII.

Відповідач листом від 05.05.2020 року повідомив позивача про те, що своїм рішенням від 28.04.2020 року відмовив йому у призначенні пенсії по інвалідності державного службовця, оскільки з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 року № 889-VIII "Про Державну службу."

Так як стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 оку № 3723-XII врегульовує питання пенсійного забезпечення державних службовців по інвалідності, позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, оскільки позивач має 2 групу інвалідності та необхідний стаж державної служби.

На підставі зазначеного просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою від 26 травня 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач з 26.02.2020 року отримує пенсію по інвалідності загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Заяву позивача від 23.04.2020 року про переведення його на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII відповідач отримав 24.04.2020 року.

Рішенням відповідача від 28.04.2020 року № 49 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII , оскільки Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року не передбачено призначення пенсії по інвалідності, про що позивачу повідомлено листом від 30.04.2020 року № 2200-0301-8/16638.

Крім того позивачу встановлено 2 групу інвалідності 26.02.2020 року, тобто не у період його перебування на державній службі, що суперечить вимогам частини 9 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Адміністративна справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із прийняттям на посаду державного службовця 19.10.1998 року прийняв Присягу державного службовця.

Наказом № 146-ос від 10.05.2019 року позивач звільнений з посади головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, стаж державної служби становить понад 20 років, на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року, стаж державної служби позивача становить понад 10 років.

Позивач з 26.02.2020 року перебуває на обліку в Головному управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування."

Пенсія по інвалідності загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначена позивачу за його заявою від 06.03.2020 року рішенням відповідача № 49 від 18.03.2020 року в зв`язку із тим, що 26.02.2020 року позивачу встановлена 2 група інвалідності загального захворювання.

В послідуючому позивач звернувся до відповідача із заявою, датованою 23.04.2020 року в якій просив перевести його із з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.04.2020 року № 49 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 оку № 3723-XII , оскільки згідно Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року не передбачено призначення пенсії по інвалідності.

Про прийняте рішення, відповідач повідомив позивача листом від 30.04.2020 року № 2200-0301-8/16638.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі-Закон України №889-VІІІ), який набрав чинності 01.05.2016 року.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України №889-VІІІ державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим законодавець визначив певні умови, за наявності та дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ з 01.05.2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (далі-Закон України № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз вказаної норми вказує на те, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до зазначеної статті є досягнення такими особами пенсійного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до частини 1 статті 26 зазначеного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними зокрема віку 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Таким чином обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17.

Крім того, відповідно до частини 9 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Позивач є інвалідом 2 групи, визнаний інвалідом після звільнення із державної служби, тобто 26.02.2020 року, має стаж державної служби не менше 10 років, але із заявою від 23.04.2020 року за призначенням пенсії по інвалідності за статтею 37 Закону України № 3723-ХІІ звернувся до відповідача не безпосередньо після перебування на посаді державного службовця, а задовго після звільнення із такої посади, яке відбулося 10.05.2019 року.

Призначення пенсії позивачу по інвалідності з 26.02.2020 року за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відбулося згідно рішення відповідача від 16.03.2020 року також задовго після його звільнення з посади державного службовця, в зв`язку із встановленням йому 2 групи інвалідності 26.02.2020 року, тобто не безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії.

Таким чином позивач не був визнаним інвалідом II групи у період його перебування на державній службі, а також безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії не працював на посаді державного службовця.

Отже переведення позивача із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до 37 Закону України № 3723-ХІІ буде суперечити правовій нормі, встановленій частиною 9 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.04.2020 року № 49 яким позивачу відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 оку № 3723-XII є таким, що відповідає вимогам Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII та Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року, в зв`язку із чим відсутні правові підстави для того щоб визнати його протиправним та скасувати.

Відповідно відсутні правові підстави для того щоб зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу з 23.04.2020 року пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 оку № 3723-XII "Про Державну службу", в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати, зазначені у довідках від 21.04.2020 року № 311-Ф, № 313-Ф

Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не сплатив його при звернені з даним позовом до суду.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський