Справа № 640/17162/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м. Київ № 640/17162/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві в якому просила: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № , № від 23.12.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення є протиправними, а відтак підлягають скасуванню, оскільки позивач у 2015р. отримала дохід, який підлягав оподаткуванню за нульовою ставкою, а відтак не підлягав зазначенню в річній податковій декларації.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування таких рішень та задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу ДПІ у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 21.10.2016р. № 579 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» за результатом якої складено акт від 08.11.2016р. № 3677/26-55-13-06- «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичною особою платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р.».

Так, у висновках вищезазначеного акта перевірки зазначено, зокрема, про порушення позивачем вимог:

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 ПК України, неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015р.;

- п.п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПК України, у зв`язку з чим занижено податковові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 58 780, 77 грн.;

- п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1. п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України, за результатами перевірки нараховано військовий збір у сумі 17 634, 23 грн.

На підставі вищезазначених висновків ДПІ у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві 29.12.2016р.. винесено податкові повідомлення рішення:

- № , яким за порушення п.п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПК України, п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1. п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України та на підставі п.п 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 і відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 22 042, 79 грн. (за податковим зобов`язанням 17 634, 23 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 4 408, 56 грн.);

- № , яким за порушення п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 ПК України на підставі п.п 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170, 00 грн.;

- № , яким за порушення п.п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПК України, та на підставі п.п 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 і відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 73 475, 96 грн. (за податковим зобов`язанням 58 780, 77 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 14 695, 19 грн.).

Позивач вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві протиправними звернулась до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Пунктом 174.6 ст.174 ПК України визначено, що оподаткування доходу, отриманого платником податку як дарунок (або в результаті укладення договору дарування) від фізичних осіб.

Кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2015р. між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) укладено договір дарування автостоянки за умовами якого дарувальник подарувала, а обдаровувана прийняла у дар належну на праві приватної власності автостоянку № 23 критої автостоянки на 2 поверсі секції «В» у будинку під АДРЕСА_1 . За умовами пункту 3 договору, сторони оцінюють цей дар у 106 358, 00 грн.

Також, 03.11.2015р. між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (дарувальники) з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (обдаровувані) з іншої укладено договір дарування квартири за умовами якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подарували, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли у дар у рівних частках кожний, належну дарувальникам на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 . За умовами пункту 3 договору, сторони оцінюють цей дар у 2 138 515, 00 грн.

Згідно п.п. «а» п.п.174.2.1 п.174.2 ст.174 ПК України, вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення, як об`єкт спадщини оподатковується за нульовою ставкою.

Підпунктом 14.1.263 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім`ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно від 07.06.2019р. та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 10.10.2009р.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є членами сім`ї позивача першого ступеня споріднення.

Відповідно до п.174.3 ст.174 ПК України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.

Пунктом 179.2 ст.179 ПК України визначено, що відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи, зокрема, у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

Отже, зазначені норми вказують на виконання позивачем обов`язку подання декларації, оскільки вона не повинна нею подаватися, тому нарахування позивачу штрафної санкції за неподання декларації, нарахування грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування є протиправним.

З вищевикладених підстав, протиправним є податкове повідомлення-рішення щодо нарахування військового збору.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № , № від 23.12.2016р.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 956, 89 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 89 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська