Справа № 340/3056/20
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3056/20

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду К.М. Притула, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу у розмірі - 226887,92 грн. на користь місцевого бюджету м. Світловодськ.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що за відповідачем рахується податковий борг.

22 вересня 2020 року Відповідач подав відзиву на позовну заяву, в якому заперечує позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій та просить надати відстрочку виконання рішення суду на 1 рік.

Ухвалою від 21 вересня 2020 року відповідачу відмовлено в клопотанні про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (у судовому засіданні).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 рахується податковий борг в сумі 226887,92 грн. який виник:

- згідно нарахування по податковій декларації платника податку єдиного податку фізичної особи підприємця за 2019 рік в сумі 188035,13 грн., термін сплати якого сплив (а.с.9,11-12);

- згідно нарахування по податковій декларації платника податку єдиного податку фізичної особи підприємця за І квартал 2019 року в сумі 70889,88 грн., термін сплати якого сплив (а.с.9, 13-14);

- за результатам акту перевірки № 62/11-28-53-08/ НОМЕР_1 від 05 лютого 2020 року, яким встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: порушення п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України не дотримано строки сплати у серпні - вересні 2019 року суми єдиного податку третьої групи в сумі 2560,85 грн., та податковим повідомленням - рішенням на підставі вказаного акту № згідно якого Відповідачу було визначено грошове зобов`язання за платежем єдиний податок за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 512,17 грн., що становить 20% від суми 2560,85 грн. (а.с.15-16).

На підставі викладеного, Позивачем сформовано податкову вимогу від 25 лютого 2020 року № 5673-53, яку було вручено 13 березня 2020 року (а.с.18).

Відомості щодо досудового врегулювання спору або оскарження в судовому порядку рішень, дій або бездіяльності Позивача в матеріалах справи відсутні.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із п. 54.1 ст. 54, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем, з метою погашення податкового боргу, направлялася боржнику податкова вимога про наявну заборгованість, яка отримана відповідачем.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Станом на час звернення позивача до суду з цим позовом податковий борг відповідачем не був сплачений.

Згідно із положеннями ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, оскільки сума грошового зобов`язання визначена відповідачем самостійно, є узгодженою, не сплачена в добровільному порядку, ця сума підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Щодо заперечень Відповідача про суму стягнення штрафних санкцій за податковим повідомленням - рішенням № суд зазначає, що в даній справі розглядається правомірність стягнення узгодженої суми податкового боргу. Питання правомірності винесеного податкового повідомлення - рішення повинно встановлюватись в порядку позовного провадження, а тому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача.

Щодо заяви відповідача про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч.3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Також суд касаційної інстанції нагадав, що у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Доводи відповідача про необхідність відстрочення або розстрочення виконання рішення суду ґрунтуються на надзвичайній ситуації, яка склалася з епідемією та карантином в Україні. Крім того відповідач вказує на заходи, які були ним вжиті як директором та власником інших підприємств, не пов`язаних з ним як з фізичною особою підприємцем, зокрема несплата податків для підтримки власних підприємств.

Відповідачем не надано належних доказів відстрочення сплати судового збору, адже обставини, на які посилається Відповідач, стосуються інших підприємств, не пов`язаних з ФОП, у якого відповідний борг виник, а тому, в заяві про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки, відповідно до приписів ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, 25009, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету м. Світловодськ, Кіровоградської області заборгованість з єдиного податку фізичних осіб - підприємців в сумі 226887,92 грн. в т.ч. 226375,75 грн. основного зобов`язання та 512,17 грн. штрафних санкцій.

В заяві Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула