Справа № 460/2869/19
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2020 року м. Рівне №460/2869/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова за участю секретаря судового засідання Л.О. Мидловець та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Шевчук В.С.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л., Кордонець М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка"
до Головного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" (далі - ПВКФ "Фіалка") звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області), за змістом якого просила суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «В1» № від 30.09.2019 р., яким Позивачу зменшено суму відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника в банку за декларацією з ПДВ за травень 2019 р. у розмірі 1 227 252 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 613 626 грн.; форми «Р» № від 30.09.2019 р., яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 8 763 382,50 грн. ( 5 842 255 грн. - основний платіж, 2 921 127,5 грн. - штрафна санкція); форми «В4» № від 30.09.2019 р., яким Позивачу зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за декларацією з ПДВ за травень 2019 р. на суму 574 054 грн..

Обґрунтовуючи позов, ПВКФ "Фіалка" вказала, що 15.01.2019 на її адресу надійшов акт №1669/17-00-12-02/30207687 від 19.08.2019 р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ПВКФ "Фіалка" бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованого на рахунок платника податку у банку по декларації з ПДВ за травень 2019 р. Із висновку акту вбачається, що документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ПВКФ «Фіалка» вимог ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника по декларації з ПДВ за травень 2019 р., а саме в порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185,1 ст. 185, пп «а» а 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України: - завищено податковий кредит на загальну суму 7 643 561 грн., в тому числі по деклараціях з ПДВ за лютий 2019 р. на суму 2 761 594 грн., за березень 2019 р. на суму 1 294 478 грн., за квітень 2019 р. на суму 2 601 109 грн. та за травень 2019 р. на суму 986 380 грн.; - занижене податкове зобов`язання за лютий 2019 р. на 1 316 919 грн., за березень 2019 р. на 2 282 021 грн., за квітень 2019 р. на 1 977 443 грн. та за травень 2019 р. на 265 872 грн.; - завищено суму яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за травень 2019 р. на суму 1 227 252 грн.; - завищено суми, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) на суму 574 054 грн. за травень 2019 р.

ПВКФ "Фіалка" вважає, що висновки акту перевірки є необ`єктивними та безпідставними, а прийнятті за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивач зазначив, що при формуванні податкового кредиту за лютий, березень, квітень, травень 2019 року він діяв у відповідності до норм чинного законодавства, при цьому господарські операції мали реальний (товарний) характер. Документи, оформленні при здійсненні господарських операцій, у своїй сукупності є достатнім доказом реальності господарських операцій. При цьому, твердження відповідача щодо безтоварності господарських операцій по придбанню товарів позивачем є нічим не підтвердженими припущеннями.

Позивач вважає, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Крім цього, позивач зауважив, що відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкові накладні від постачальників були прийняті та зареєстровані податковим органом, а також включені ПВКФ "ФІАЛКА" до податкових декларацій з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень 2019 року, які були прийняті податковим органом без заперечень. На час складання податкових накладних та подачі їх на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних жодних рішень про зупинення їх реєстрації або відмови їх у реєстрації не приймалося.

Відтак, ПВКФ "Фіалка" вважає, що фірма мала законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних та правомірно включила їх до складу податкового кредиту за лютий, березень, квітень, травень 2019 року, а тому оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнав, подав письмове заперечення в якому зазначив, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Приватною виробничо-комерційною фірмою "Фіалка" бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого на поточний рахунок платника податку по декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року, встановлено порушення . 44.1 ст. 44, п. 185,1 ст. 185, пп «а» а 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

У зв`язку з цим, 30.09.2019 р. ГУ ДПС у Рівненській області на підставі №1669/17-00-12-02/30207687 від 19.08.2019 р. прийнято оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Відповідач вказав, що за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, співставленням податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України за лютий, березень, квітень, травень 2019 року встановлено завищення податкового кредиту по ПВК Фірма "Фіалка" (код 30207687) з контрагентами на загальну суму 7 643 561 грн., в зв`язку з тим що по деяких окремих контрагентах не встановлення даних щодо реального джерела походження товару у постачальників по ланцюгу постачання; відсутні дані про переміщення транспортних засобів, які вказані у товарно-транспортних накладних через пост Сарни (Рівненської області); відсутність даних які свідчать про проведення взаєморозрахунків ПВКФ «Фіалка» із її контрагентами.

Крім того, Відповідач ствердив, що в ході проведення перевірки встановлено відсутність в тому числі достатніх трудових ресурсів для реального здійснення господарських операцій у контрагентів: ТОВ «Монтажтехнопром» (), ТОВ «Будкомплект 2006» (), ТОВ «Керама Маркет» (), ТЗОВ «Електромет УА» (), ТЗОВ «Настіле» (), ТОВ «Тепло Гарант» (), ТОВ «Веллер» (), ТОВ «Термомакс» (), ТОВ «Стар-Буд Трейд» (), ТОВ «Вігора» (), ПП «Тепло-Макс» (), ТОВ «Компанія Мега Тон» (), ТОВ «Гудзон-Україна» (), ТОВ «Феко» (), РОВАТЕП Товариство з обмеженою відповідальністю (), ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та ТОВ «Торговий Дім «СЕВЛЮШ БУД» ().

Відповідач також зазначив, що аналізом результатів опрацювання податкових декларацій за звітні (податкові) періоди, починаючи з періоду, за наслідками якого виникло від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, встановлено відхилення внаслідок висновку документальної перевірки про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами: ТОВ «Монтажтехнопром» (), ТОВ «Будкомплект 2006» (), ТОВ «Керама Маркет» (), ТЗОВ «Електромет УА» (), ТЗОВ «Настіле» (), ТОВ «Тепло Гарант» (), ТОВ «Веллер» (), ТОВ «Термомакс» (), ТОВ «Стар-Буд Трейд» (), ТОВ «Вігора» (), ПП «Тепло-Макс» (), ТОВ «Компанія Мега Тон» (), ТОВ «Гудзон-Україна» (), ТОВ «Феко» (), РОВАТЕП Товариство з обмеженою відповідальністю (), ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та ТОВ «Торговий Дім «СЕВЛЮШ БУД» (), у зв`язку з відсутністю трудових ресурсів для реального здійснення господарських операцій, відсутністю реального джерела походження товару за даними ЄРПН, відсутністю відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів, неможливістю фактичного перевезення заявленого у товарно-транспортних накладних обсягу товарно-матеріальних цінностей.

Відповідач вказав, що несприятливі наслідки недостатньої обережності ведення суб`єктом господарювання господарської діяльності покладаються на особу, яка уклала такі правочини. Такі несприятливі наслідки не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань. У випадку недобросовісності контрагента покупець несе ризик від своєї бездіяльності в рамках податкового законодавства, позбавляючись можливості формувати витрати та податковий кредит у зв`язку із відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Як наслідок, на думку, відповідача, ПВКФ "Фіалка" сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок документального оформлення операцій з придбання товарів та послуг у джерела, яке не відповідає документально оформленому. Укладені договори з вищезазначеними постачальниками не опосередковуються реальним виконанням операцій, що становлять їх предмет.

З наведених підстав, відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

У судових засіданнях 06.08.2020 р. та 13.08.2020 р. представники позивача, відповідача підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи, та надали суду пояснення за обставинами справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх зібраними у справі доказами, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з урахуванням такого.

Матеріалами справи стверджено, що Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" () зареєстрована як юридична особа з 28.02.1994 та перебуває на обліку в Рівненській об`єднаній Державній податковій інспекції ГУ ДФС у Рівненській області. Види діяльності за КВЕД: 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику, 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний), 42.11 Будівництво доріг і автострад.

Згідно з поданою ПВКФ "Фіалка" до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.06.2019 р. №за травень 2019 року від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення) становить 1801 306 грн (р.19); сума від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, становить 1 227 252 грн. (р.20.2.1); сума від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, становить 574 054 грн (р.20.3).

В Додатку 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року "Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)", позивач просив бюджетне відшкодування в сумі 1 227 252 грн перерахувати на рахунок платника у банку.

Суд встановив, що на підставі наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 17.07.2019 р. №1944 та направлень від 17.07.2019 №1608, №1604, відповідно до п.200.11 ст. 200 розділу V, в порядку, встановленому на підставі п.п.78.1.8, п 78.1 ст. 78, ст. 79 глави 9 розділу Податкового кодексу України (далі - ПК України) посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПВКФ "Фіалка" бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за травень 2019 року.

Результати перевірки оформлені актом №1669/17-00-12-02/30207687 від 19.08.2019 р., яким встановлено порушення вимог Кодексу в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника по декларації з ПДВ за травень 2019 року, а саме: в порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185,1 ст. 185, пп «а» а 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України:

завищено податковий кредит на загальну суму 7 643 561 грн., в тому числі по деклараціях з ПДВ за лютий 2019 р. на суму 2 761 594 грн., за березень 2019 р. на суму 1 294 478 грн., за квітень 2019 р. на суму 2 601 109 грн. та за травень 2019 р. на суму 986 380 грн.;

занижене податкове зобов`язання за лютий 2019 р. на 1 316 919 грн., за березень 2019 р. на 2 282 021 грн., за квітень 2019 р. на 1 977 443 грн. та за травень 2019 р. на 265 872 грн.;

завищено суму яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за травень 2019 р. на суму 1 227 252 грн.;

завищено суми, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) на суму 574 054 грн. за травень 2019 р.

В подальшому, 16.09.2019 р. позивач подав до ГУ ДФС у Рівненській області заперечення на акт перевірки, в якому вказав, що тверджень посадових осіб у акті перевірки щодо відсутності даних про здійснення розрахунків ПВКФ «Фіалка» з наведеними вище контрагентами, слід зауважити, що такі висновки не відповідають дійсності, оскільки в більшості випадків поставка товару здійснювалася виключно на умовах перед оплати. Про зазначені обставини ПВКФ «Фіалка» повідомлялося під час перевірки, оскільки надавалося відповідне документальне підтвердження проведених розрахунків (банківські виписки). Також позивач вказав, що, здійснюючи аналіз господарських операцій по кожному із перелічених контрагентів, у акті перевірки посадовими особами вказується: «Згідно представлених ПВКФ «Фіалка» документів та наведених вище інформаційних ресурсів встановлено, що ПВКФ «Фіалка» здійснювало документальне оформлення операцій придбання деревного вугілля твердолистяного у (найменування контрагентів)» (останні абз. перед табличною із 2.1. Інформація про договір). В той же час, надані до перевірки договори та видаткові накладні свідчать, про те що ПВКФ «Фіалка» здійснювалися виключно операції з придбання будівельних матеріалів, що підтверджується детальним описом будівельних матеріалів та відповідних видаткових накладних. Як наслідок, ПВКФ «Фіалка» стверджувала, що висновок посадових осіб про безтоварність операцій з постачання «деревного вугілля твердолистяного», за умови що посадовими особами очевидно досліджувалися операції із постачання будівельних матеріалів, є безумовно хибним. За таких умов, ПВКФ «Фіалка» вважала висновки акту перевірки такими, що порушують базовий правовий принцип - принцип правової визначеності та презумпцію правомірності дій платника податків.

01.10.2019 ГУ ДПС у Рівненській області надіслало ПВКФ "Фіалка" відповідь на заперечення до акту перевірки, в якому зазначило, що висновок, викладений в акті №769/10/17-00-04-02-05 від 25.09.2019 р. залишено без змін. Вказана відповідь на заперечення не була отримана позивачем, оскільки у зв`язку із закінчення терміну зберігання на поштовому відділені була повернута відповідачеві.

Суд встановив, що на підставі акту №1669/17-00-12-02/30207687 від 19.08.2019 р. ГУ ДПС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

форми «В1» № від 30.09.2019 р., яким Позивачу зменшено суму відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника в банку за декларацією з ПДВ за травень 2019 р. у розмірі 1 227 252 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 613 626 грн.;

форми «Р» № від 30.09.2019 р., яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 8 763 382,50 грн. ( 5 842 255 грн. - основний платіж, 2 921 127,5 грн. - штрафна санкція);

форми «В4» № від 30.09.2019 р., яким Позивачу зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за декларацією з ПДВ за травень 2019 р. на суму 574 054 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

Як встановлено судом з акту перевірки №1669/17-00-12-02/30207687 від 19.08.2019 р., висновки контролюючого органу про порушення ПВКФ "Фіалка" приписів податкового законодавства, що призвело до завищення податкового кредиту за лютий, березень, квітень, травень 2019 року, ґрунтуються на тому, що відносини ПВФК "Фіалка" з рядом контрагентів, які мали місце в лютому, березні, квітні, травні 2019 року, мають характер нереальних, такі контрагенти поставку товару не здійснювали, а тому податкові накладні з реквізитами таких контрагентів не є підставою для формування ПВКФ "Фіалка" податкового кредиту, а саме: ТОВ «Монтажтехнопром» (), ТОВ «Будкомплект 2006» (), ТОВ «Керама Маркет» (), ТЗОВ «Електромет УА» (), ТЗОВ «Настіле» (), ТОВ «Тепло Гарант» (), ТОВ «Веллер» (), ТОВ «Термомакс» (), ТОВ «Стар-Буд Трейд» (), ТОВ «Вігора» (), ПП «Тепло-Макс» (), ТОВ «Компанія Мега Тон» (), ТОВ «Гудзон-Україна» (), ТОВ «Феко» (), РОВАТЕП Товариство з обмеженою відповідальністю (), ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та ТОВ «Торговий Дім «СЕВЛЮШ БУД» ()..

Означений висновок відповідача по взаємовідносинах ПВКФ "Фіалка" з контрагентами ТОВ «Монтажтехнопром» (), ТОВ «Будкомплект 2006» (), ТОВ «Керама Маркет» (), ТЗОВ «Електромет УА» (), ТЗОВ «Настіле» (), ТОВ «Тепло Гарант» (), ТОВ «Веллер» (), ТОВ «Термомакс» (), ТОВ «Стар-Буд Трейд» (), ТОВ «Вігора» (), ПП «Тепло-Макс» (), ТОВ «Компанія Мега Тон» (), ТОВ «Гудзон-Україна» (), ТОВ «Феко» (), РОВАТЕП Товариство з обмеженою відповідальністю (), ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та ТОВ «Торговий Дім «СЕВЛЮШ БУД» (). зумовлений тим, що в результаті співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів в акті перевірки встановлено:

- відсутність трудових ресурсів у постачальників для реального здійснення господарських операцій;

- відсутність відомостей щодо наявних основних засобів та реального джерела походження товару;

- відсутність відомостей щодо оплати за придбаний товар;

- неможливості перевезення придбаного товару.

З урахуванням доводів та аргументів сторін, при вирішенні даного спору підлягали до перевірки фактичні обставини щодо здійснення позивачем господарських операцій у лютому, березні, квітні, травні 2019 року, за результатами яких сформовано спірний податковий кредит.

При цьому суд враховує, що вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закон №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За правилами п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 ст.200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.14 ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Перевіряючи правомірність формування позивачем спірного податкового кредиту в лютому, березні, квітні, травні 2019 року та відповідність даних податкового обліку позивача даним його бухгалтерського обліку, в розрізі наведених вище норм чинного законодавства, суд встановив та врахував такі фактичні обставини справи.

1) По взаєморозрахунках з ТОВ "МОНТАЖТЕХПРОМ", код 31782505 встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не встановлено перерахування коштів ПВКФ «ФІАЛКА» для ТОВ "МОНТАЖТЕХПРОМ" протягом перевіряємого періоду, та не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.04.2019 по 30.04.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ "МОНТАЖТЕХПРОМ", код 31782505 на підставі договору поставки №2019/1403-2 від 14.03.2019 р. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки (з 9 по 23 сторінки акту перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по такому контрагенту, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. З наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДПС України у ТОВ "МОНТАЖТЕХПРОМ" директором значиться ОСОБА_2 , головним бухгалтером - Таран Олександр Миколайович , засновник - ОСОБА_2 . Статутний фонд становить 11800 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 21 особа.

2) По взаєморозрахунках з ТОВ ''БУДКОМПЛЕКТ 2006", код 33901175 встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не встановлено перерахування коштів ПВКФ «ФІАЛКА» для ТОВ ''БУДКОМПЛЕКТ 2006" протягом перевіряємого періоду, та не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ ''БУДКОМПЛЕКТ 2006", код 33901175 на підставі договору поставки №2019/1401-2 від 14.01.2019 р. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки ((з 27 по 36 сторінку акта перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по такому контрагенту, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. З наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ "БУДКОМПЛЕКТ 2006" директором станом на 19.08.2019 р. значиться ОСОБА_4 , засновник - ОСОБА_4 . Статутний фонд становить 40 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 19 осіб.

З моменту держреєстрації по даний час повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» до контролюючого органу за основним місцем обліку, а також місцем розташування (реєстрації) об`єктів рухомого та нерухомого майна, подавались, згідно яких встановлено наявність складу за адресою: Україна, Харківська область, м.Харків, Київський р-н вул. Шевченка, 317.

3) По взаєморозрахунках з ТЗОВ ''КЕРАМА МАРКЕТ", код 39947110 встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТЗОВ ''КЕРАМА МАРКЕТ", код 39947110 на підставі договору поставки №282 DA від 01.07.2018 р. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки (з 39 по 46 сторінки акту перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по такому контрагенту, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. З наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ "КЕРАМА МАРКЕТ" директором та головний бухгалтер значиться Горбаль Наталія Дмитрівна , засновник - ОСОБА_6 . Статутний фонд становить 8 000 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 32 особи.

4) По взаєморозрахунках з ТЗОВ "ЕЛЕКТРОМЕТ УА", код 40269082 встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТЗОВ "ЕЛЕКТРОМЕТ УА", код 40269082на підставі договору поставки №2 від 22.01.2019 р. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки (з 49 по 61 сторінки акту перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по такому контрагенту, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. З наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТЗОВ "ЕЛЕКТРОМЕТ УА" директором та головний бухгалтер значиться ОСОБА_7 , засновник - ОСОБА_7 . Статутний фонд становить 5 000 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 6 осіб.

5) По взаєморозрахунках з ТЗОВ "НАСТІЛЕ", код 37072898 встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТЗОВ "НАСТІЛЕ", код 37072898 на підставі договору поставки №282DA від 01.07.2018 р. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки (з 64 по 77 сторінки акту перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по такому контрагенту, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. Наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТЗОВ "НАСТІЛЕ" директором та головний бухгалтер значиться Янчинський Ростислав Теодозійович , засновник - ОСОБА_1 . Статутний фонд становить 17 000 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 21 особа.

6) По взаєморозрахунках з ТОВ " Тепло Гарант", код 33457559 встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ " Тепло Гарант", код 33457559. Розрахунки за договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки (з 79 по 84 сторінки акту перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по такому контрагенту, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. З наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ "ТЕПЛО ГАРАНТ" директором значиться ОСОБА_9 , головним бухгалтером - Федак Леся Романівна засновник - ОСОБА_9 . Статутний фонд становить 1100000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 5 осіб.

7) По взаєморозрахунках з ТОВ"ВЕЛЛЕР", код 35010033 встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ"ВЕЛЛЕР", код 35010033. Розрахунки за договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки (з 85 по 86 сторінки акту перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по такому контрагенту, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. З наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ "ВЕЛЛЕР" директором та головним бухгалтером значиться Перехрест Катерина Володимирівна , засновники: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Статутний фонд становить 840 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 8 осіб.

8) По взаєморозрахунках з ТЗОВ' "ТЕРМО-МАКС, код 38169139 встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ"ВЕЛЛЕР", код 35010033. Розрахунки за договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки (з 87 по 87 сторінки акту перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по такому контрагенту, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. З наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ "ТЕРМО-МАКС" директором та бухгалтером значиться одна особа - ОСОБА_14 , засновники: ОСОБА_14 . Статутний фонд становить 800 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 8 осіб.

9) По взаємовідносинах ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" (), ТОВ "ВНОРА" (), Приватне підприємство "Тепло-Макс"(), ТОВ "Компанія Мега Тон" (), ТОВ " ГУДЗОН-УКРАЇНА" (), ТОВ "ФЕКО" (), РОВАТЕП ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ () та ФОП-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не підтверджено обставини щодо фактичного переміщення товарно-матеріальних цінностей з огляду на лист Головного управління Національної поліції № 1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р.

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ПВКФ "ФІАЛКА" за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" (), ТОВ "ВНОРА" (), Приватне підприємство "Тепло-Макс"(), ТОВ "Компанія Мега Тон" (), ТОВ " ГУДЗОН-УКРАЇНА" (), ТОВ "ФЕКО" (), РОВАТЕП ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ () та ФОП-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). Розрахунки за договорами здійснювалися в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ПВКФ "ФІАЛКА" детально описано в акті перевірки (з 90 по96 сторінки акту перевірки). Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

Як вбачається із матеріалів справи, ПВКФ «ФІАЛКА» надано до заперечення копії карток рахунків по таких контрагентах, копії оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 наявні в матеріалах справи. З наданих оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками" та картки рахунку 201 в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТЗОВ "КОМПАНІЯ МЕТА ТОН", код 39103482, директором та бухгалтером значиться одна особа - ОСОБА_16 , засновники: ОСОБА_16 . Статутний фонд становить 5 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 24 особи.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТЗОВ "ФЕКО", код 38141768, директором значиться ОСОБА_17 , головним бухгалтером - Петрович Лідія Володимирівна , засновники: ОСОБА_17 . Статутний фонд становить 600 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 57 осіб.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ "ВІГОРА", код 39401276, директором значиться Родюк Юрій Васильович , головним бухгалтером - Каліновська Антоніна Володимирівна , засновники: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та "Торгівельна мережа "Десятка". Статутний фонд становить 400 000 гривень. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 29 осіб.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД", код 42454019, директором та бухгалтером значиться одна особа - Герич Тарас Васильович , засновники: ОСОБА_24 . Статутний фонд становить 10 000 гривень. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 52 особи.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , статутний фонд становить 0 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 4 особи.

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СЕВЛЮШ БУД", код 42236085, директором значиться ОСОБА_25 , головним бухгалтером - Фарковець Клара Йожефівна , засновники: ОСОБА_25 , ОСОБА_27 . Статутний фонд становить 100 000 грн. Кількість працюючих за даними звіту про Нарахування єдиного внеску становить 9 осіб. Відповідно до відомостей про об`єкти оподаткування. Підприємство має в наявності складських приміщення (склад та магазин) взяті на облік 07.11.2018 року.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ПВКФ "Фіалка" оформлено спірні господарські операції з придбання товарів від сімнадцяти постачальників у лютому, березні, квітні, травні 2019 року первинними документами, які відповідають вимогам Закону № 996-XIV, розкривають зміст господарських операцій, ідентифікують осіб, які в них брали участь, а відтак є належними й допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Оцінюючи надані відповідачем докази на підтвердження нереальності господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, суд враховує таке.

1) Висновок відповідача щодо відсутності відомостей щодо транспортування ТМЦ по перелічених контрагентах, який ґрунтується на листах ГУ НП у Рівненській області №1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р. та №1584 від 15.08.2019 р.

Суд зазначає, що із змісту наданих відповідачем листів ГУ НП у Рівненській області №1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р. та №1584 від 15.08.2019 р., що відомості відносно відносно транспортних засобів з дн.з.: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 за період з лютого по травень 2019 року за місцем знаходження системи «ВІДЕОКНТРОЛЬ-РУБІЖ» пост м. Сарни у системі відсутні. На переконання суду, твердженням посадових осіб контролюючого органу проте, що відсутність факту переміщення транспортних засобів, які вказані у товарно-транспортних накладних через пост Сарни (Рівненської області) свідчить про неможливість реального переміщення придбаного ПВКФ «Фіалка» товару не заслуговує на увагу. Оскільки, відсутність інформації про рух транспортних засобів, в силу її незбереження чи з інших причин з лютого по травень 2019 року у ГУНП у Рівненській області, не може бути безперечною підставою для визнання факту неможливості переміщення таких транспортних засобів з вантажем. Водночас, слід зважити, що жодних ствердних заперечень що об`єктивної неможливості переміщення таких транспортних засобів по автодорогам України, такі листи ГУНП у Рівненській області не містять. При цьому, якщо погоджуватися із позицією контролюючого органу, то відсутність інформації у ГУНП у Рівненській області про рух вищепереліщених транспортних засобів, на переконання відповідача, свідчить про простій 9 вантажних транспортних засобів, які перебувають у власності чи користуванні позивача в продовж 5 місяців. Так, щодо кожного з наведених вище контрагентів у акті перевірки міститься такий висновок, який базується на листі ГУ НП у Рівненській області №1565/116/27/01-2019 від 12.08.2019 р. Однак, суд вважає такий висновок є очевидно суперечним, оскільки суперечить іншим даним встановленим в ході перевірки. А саме як вбачається із акту перевірки, посадовими особами контролюючого органу в ході її проведення здійснювалося дослідження товарно-транспортних накладних, про що свідчить їх відповідний опис у акті перевірки. При цьому, з опису таких ТТН у акті перевірки чітко вбачається, що маршрути за якими проводилося перевезення товару жодного разу не пролягали через пост поліції у м. Сарни. Оскільки постачання товару здійснювалося між складами у м. Рівне, зі Львова, або з м. Києва (по автодорозі Київ-Чоп). Відтак, суд погоджується з твердженням позивача про суперечливість висновків працівників ДФС.

При цьому, суд рахує, доцільне зауважити, що допитані в ході судового розгляду справи свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які перебуваючи на посадах водіїв у ПВКФ «Фіалка», повністю підтвердили факт здійснення систематичних здійснення перевезень з використанням власних транспортних засобів позивача товарно-матеріальних цінностей, які ПВКФ «Фіалка» придбавала в тому числі й у перелічених контрагентів. Про що також свідчить, посилання таких свідків на конкретні випадки перевезень, під час здійснення яких останні неодноразово зустрічали в товаро-супровідних документах найменування вище перелічених контрагентів.

Твердження же контролюючого органу, щодо неможливості перевезення значного обсягу вантажу, який оформлений однією товарно-транспортною накладною не може бути безперечним доказом безтоварності операції.

Адже, відповідно до п. 2 Постанови КМУ№ 207 від 25.02.2009р. Про затвердження переліку документів необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, вказано, що для юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб наявність товарно-транспортних накладної є необов`язкова. Аналогічну позицію, щодо необов`язковості товарно-транспортних накладних при здійснення операцій з перевезення власного вантажу підтвердило й Мінінфраструктури України в листі від 28.05.2014 р. № 5615/25/10-14.

При цьому, згідно п. 2.6 Інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи, затвердженої Міністерством транспорту України N 228/253 від 07.08.96 р. (яка на час розгляду справи припинила свою дію) При перевезенні однорідних вантажів від вантажовідправника на адресу вантажоодержувача на одну і ту ж відстань при умові забезпечення цілісності вантажу, допускається оформлення однією товарно-транспортною накладною всього обсягу вантажу, перевезеного автомобілем за зміну.

З наявних у матеріалах справи товарно-транспортних накладних, щодо яких у акті перевірки міститься посилання про неможливість перевезення значного обсягу вантажу, вбачається, таке перевезення відбувалося в межах м. Рівного. Як показали допитані в судовому засіданні свідки, що під час їхньої діяльності неодноразово мали місце систематичне багаторазове перевезення однорідного вантажу за однією і тією товарно-транспортною накладною, і таке перевезення відбувалося до повного переміщення визначеного у такі товарно-транспортній накладній обсягу товару.

Також, Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у своїх постановах: від 13 березня 2018 року у справі №814/3520/13-а, від 31 липня 2018 року у справі №815/3725/13-а, від 03 квітня 2018 року справі №804/1963/17, від 27 березня 2018 у справі №816/809/17, від 27 лютого 2018 року у справі №813/1766/17, від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17, від 17 січня 2018 року у справі №804/8943/13-а, від 23 січня 2018 року у справі № 826/7047/13-а, від 15 травня 2018 року у справі №815/423/17, від 26 червня 2018 року у справі №808/2360/17, від 26 червня 2018 року у справі №826/5522/14, від 26 червня 2018 року у справі №826/548/17, від 23 липня 2019 року у справі №2а/0370/307/11, від 30 серпня 2019 р. у справі №804/17176/14, від 21 січня 2020 року у справі №814/2335/14, від 05 лютого 2020 року у справі №823/1519/16, від 20 лютого 2020 року у справі №802/1255/17-а, висловлює правову позицію, що у ході дослідження господарських операцій необхідно звертати увагу саме на: реальність здійснення оподатковуваних операцій, які повинні мати ділову мету та економічну вигоду; документальне підтвердження здійснення господарських операцій первинними документами, які супроводжують операції певного виду; наявність у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявність розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Верховний Суд у своїх постановах критично ставиться до висновків податкового органу, як на підставу неправомірності формування даних податкового обліку, на відсутність у платника податків документів які б свідчили про транспортування придбаного товару, або наявність хиб у таких документах, оскільки такі документи, зокрема, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи. У даному випадку позивач здійснював операції з придбання товару та здійснював перевезення власними транспортним засобами, та не виступав в якості замовника за договором перевезення, у зв`язку з чим, відсутність товарно-транспортних накладних або виявлені хиби в їх заповненні не можна розцінювати як беззаперечне свідчення безтоварності спірних операцій.

2) Вказуючи на відсутність відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів у постачальників позивача, відповідач в акті перевірки покликається на відомості інформаційної системи ДФС України "Податковий блок" про те, що такими платниками податків не подавались Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма № 20-ОПП). Інші джерела інформації під час проведення документальної перевірки контролюючим органом опрацьовані не були.

Суд зазначає, що неподання означеної інформації контрагентом позивача до податкового органу за місцем податкового обліку вказує на порушення платником податків податкової дисципліни, однак не може беззаперечно підтверджувати фактичної відсутності власних або орендованих основних засобів.

При цьому надана відповідачем до відзиву інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів - контрагентів позивача, свідчить про відсутність у відповідних реєстрах відомостей про право власності, інші речові права за заданим пошуком: за частковим співпаданням. Інші параметри пошуку відповідачем не застосовувались, що ставить під сумнів повноту наданої суду інформації.

При цьому, суд зауважує, що неможливість встановлення (виявлення) у контрагентів позивача основних засобів виробництва, виробничих приміщень, жодним чином не може свідчити про відсутність господарської діяльності з боку таких контрагентів, адже такі засоби можуть бути залучені контрагентами виключно на умовах оренди. Зазначені відомості можуть бути перевірені відповідачем виключно лише в межах зустрічної перевірки таких контрагентів. Однак, як вбачається із акту перевірки та матеріалів справи, таким правом контролюючих орган не скористався, та не представив будь-яких доказів, які б містили в собі результати таких перевірок.

Так, Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі №804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Таких висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 30.01.2018 у справі №2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18).

3) Щодо відсутності реального джерела походження товару у постачальників за даними ЄРПН.

Висновки, викладені в акті документальної перевірки про те, що податковий кредит постачальниками було сформовано за рахунок придбання товарів, номенклатура яких відмінна від товарів, реалізованих позивачу.

На думку суду, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

На переконання суду, що висновки контролюючого органу базуються крім іншого, на податковій інформації, сформованій за результатами аналізу відомостей, отриманих від інших податкових органів, та аналізу діяльності по ланцюгу постачання. При цьому контролюючим органом не здійснено ґрунтовного аналізу сутності та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

При цьому, слід зважити, що податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом.

Водночас слід зважити, що під час перевірки контролюючий орган не ставив під сумнів достовірність наданої позивачем первинної документації, а висновки відповідача про безтоварність спірних операцій зроблені лише на підставі аналізу зібраної податкової інформації щодо контрагентів позивача або з огляду на неможливість проведення звірки цих контрагентів. Ця інформація (за умови невиконання відповідачем обов`язку із самостійного встановлення та доведення факту порушення платником податків вимог податкового законодавства) не має преюдиціального значення та не є такою, що достовірно та безсумнівно підтверджує відсутність реального руху активів між позивачем та його контрагентами.

Згідно правової позиції Верховного Суду (постанова від 02.04.2020 у справі № 160/93/19), Верховний Суд зауважив, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Єдиний реєстр податкових накладних містить відомості щодо операцій з придбання та реалізації, які супроводжувались оформленням податкових накладних. Разом з тим, платник податків не позбавлений можливості придбавати той чи інший товар у постачальників, які не є платниками ПДВ, і в такому випадку відомості щодо господарських операцій в ЄРПН не відображаються.

Посилання контролюючого органу на наявність акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента по ланцюгу постачання, а також на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення акту про неможливість проведення звірки будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаного акту з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (Постанова ВС від 12.06.2018 р. у справі № 826/16272/13-а).

Така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (Постанова ВС від 27.03.2018 р. у справі № 816/809/17).

Будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними (Постанова ВС від 27.02.2018 р. у справі № 811/2154/13-а).

Також, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.03.2018 року у справі №804/939/16 дійшов висновку, що податкова інформація, яка міститься в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів позивача стосовно ланцюгів постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, має виключно інформативний характер та не вважається належним доказом у розумінні процесуального Закону.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону, оскільки є лише відображенням якості роботи окремих працівників контролюючого органу.

У своїй постанові від 05.02.2020 р. по справі № 823/1519/16 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду критично віднісся до посилань контролюючого органу на аналіз податкової інформації, отриманої відносно контрагентів позивача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, знаходження за місцем реєстрації, наявності чи відсутності основних фондів тощо. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Як слідує із висновку Верховного Суду (постанова від 20.03.2018 у справі №804/939/16, адміністративне провадження №К/9901/376/17) податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку. Інформація, отримана податковим органом за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Це в однаковій мірі стосується і дій податкового органу щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем (Постанова ВС від 23.05.2018 р. у справі № 804/853/14).

Наведені обставини вказують на неповноту проведеної контролюючим органом перевірки. Окрім цього, суд враховує, що відповідно до приписів статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відомості про здійснення державної реєстрації контрагентів позивача, про їх місцезнаходження, керівників, місце податкового обліку внесені до ЄДР. Отже такі відомості є достовірними і можуть бути використані в судовому спорі.

При цьому, слід зважити, що види діяльності контрагентів позивача, які містяться у ЄДРПОУ охоплюють зміст тих операцій, які мали місце з позивачем.

4) Щодо висновку контролюючого органу з приводу того, що ПВКФ «Фіалка» здійснювала лише документальне оформлення операцій з придбання деревного вугілля твердолистяного у перелічених вище контрагентів, який міститься в описі операцій зафіксованому в акті перевірки щодо кожного із контрагентів.

То суд звертає увагу, вказані висновки контролюючого органу є суперечливими. Так, як вбачається із такого акту перевірки, здійснюючи аналіз господарських операцій по кожному із перелічених контрагентів, посадовими особами вказується: «Згідно представлених ПВКФ «Фіалка» документів та наведених вище інформаційних ресурсів встановлено, що ПВКФ «Фіалка» здійснювало документальне оформлення операцій придбання деревного вугілля твердолистяного у (найменування контрагентів)» (останні абз. перед табличною із 2.1. Інформація про договір). В той же час, надані до перевірки та до суду договори та видаткові накладні свідчать, про те що ПВКФ «Фіалка» здійснювалися виключно операції з придбання будівельних матеріалів, що підтверджується детальним описом будівельних матеріалів та відповідних видаткових накладних, який міститься у акті перевірки. Як наслідок, суд стверджує, що висновок посадових осіб про безтоварність операцій з постачання «деревного вугілля твердолистяного», за умови що посадовими особами очевидно досліджувалися операції із постачання будівельних матеріалів, є безумовно хибним.

Окрім того, здійснюючи аналіз спірних правовідносин, які склалися між сторонами, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту.

Покупцю товарів/послуг заборонено відносити суми ПДВ до податкового кредиту в разі відсутності факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг, податкових накладних у Реєстрі.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Це право вони мають незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру. Визначальним є факт підтвердження операцій податковими накладним і факт внесення їх до Реєстру в строки визначені для складання та подання податкової звітності з ПДВ.

У відповідності до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1246, податкові накладні від постачальників були прийняті та зареєстровані податковим органом, а також включені ПВКФ «ФІАЛКА» до податкових декларацій з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень 2019 року, які були прийняті податковим органом без заперечень.

Згідно Постанови КМУ №117 від 21.02.2018 р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», визначено повноваження податкового органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної та або відмови в її реєстрації, а також критерії за якими повинен діяти такий орган. А саме згідно п.5, п. 6, п. 7 зазначеного Порядку Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Однак, слід наголосити, що на час складання податкових накладних та подачі їх на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, жодних рішень про зупинення їх реєстрації або відмови їх у реєстрації не приймалося.

При цьому, слід зважити, критерії на які посилалися працівники податкового органу у акті перевірки, ґрунтуються на показниках позитивної податкової історії платника податку - постачальника.

А відтак, якщо податковий орган вказує, що постачальники ПВКФ «Фіалка» є недобросовісними, мають негативну історію платника податків, а їхня діяльність не спрямована досягнення реальної цілі господарської діяльність, то такі обставини мали бути виявленні саме на стадії реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідком чого мало бути прийняте рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та або відмови в її реєстрації. Зазначений правовий механізм, якраз і створений державою для того щоб відсіювати недобросовісних платників податків та не допускати їх до підриву нормальної господарської діяльності решти платників податків.

Як, наслідок, якщо податковий орган допустив реєстрацію податкових накладних виписаних вище переліченими контрагентами-постачальниками, то у ПВКФ «ФІАЛКА» були усі підстави вважати, що його постачальники відповідають усім критеріям добросовісності та мають показники позитивної податкової історії платника податку.

А відтак, правомірність формування податкового кредиту з ПДВ за лютий, березень, квітень травень 2019 року ПВКФ «ФІАЛКА» ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки податковий кредит сформований на підставі належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних, отриманих від контрагентів, які мали спеціальну правосуб`єктність.

На час проведення позапланової перевірки всі податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктами 21.1.1., 21.1.2., 21.1.3., 21.1.4. п. 21.1. ст. 21 ПК України закріплено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій;

Відповідно до ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст.8).

Верховний Суд погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій неодноразово вказував, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про відсутність укладених трудових договорів між контрагентом та фактичним виконавцем робіт/ послуг, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку (Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року в рамках справи № 805/2030/16-а,адміністративне провадження №К/9901/28918/18 (ЄДРСРУ № 78771679), від 21 грудня 2018 року по справі № 826/5774/17, адміністративне провадження №К/9901/63719/18 (ЄДРСРУ № 78771564), від 20 грудня 2018 року по справі №826/9632/16, адміністративне провадження №К/9901/32828/18 (ЄДРСРУ № 78716371), від 20 грудня 2018 року по справі №826/20081/16, адміністративне провадження №К/9901/42306/18 (ЄДРСРУ № 78716040), від 20 грудня 2018 року по справі №815/4992/16, адміністративне провадження №К/9901/41342/18, від 20 грудня 2018 року по справі № 820/2946/18, адміністративне провадження №К/9901/64596/18 (ЄДРСРУ № 78771722) та від 20 грудня 2018 року по справі № 818/770/17, адміністративне провадження №К/9901/38096/18 (ЄДРСРУ № 78771434)).

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту/витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків (Постанова КАС ВС від 19 лютого 2019 року по справі № П/811/217/17, адміністративне провадження №К/9901/38084/18, ЄДРСРУ № 79956733).

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу (Постанова КАС ВС від 9 березня 2019 року по справі № 810/302/15, адміністративне провадження №К/9901/19359/18 (ЄДРСРУ № 80580348).

В той же час, матеріалами справи підтверджуються факти перерахування позивачем коштів своїм контрагентам, однак, а ні посадові особи ДФС, а ні інші контролюючі чи правоохоронні органи навіть не намагалися встановити економічну доцільність укладення позивачем із його контрагентами «безтоварних правочинів», не проведено також визначення подальшого руху перерахованих позивачем коштів, оскільки без фактичного повернення таких коштів особі, яка їх перерахувала, втрачається будь-яке економічне підґрунтя укладення «безтоварних правочинів». Оскільки, у разі якщо кошти для покупця товару не повертаються, то в будь-якому разі покупець несе відповідні витрати, та не має жодного зиску від укладення правочину, а ніж той який пов`язаний із безпосереднім придбанням необхідного йому товару за договором.

Крім того, 07 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 870/4806/12, адміністративне провадження №К/9901/5850/18 (ЄДРСРУ № 75757107) чітко зазначив, що наявність податкової інформації про «фіктивність» контрагентів є неприйнятною оскільки склад податкового правопорушення не може доводитися податковою інформацією, яка має виключно інформаційне навантаження вільного розсуду податкового органу (припущень), та не заснована на аналізі первинних та інших документів.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само і саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що ПВКФ «ФІАЛКА» не може нести юридичну відповідальність у вигляді зменшення сум податково кредиту за недотримання її контрагентами норм Податкового кодексу України.

Відтак, ПВКФ «ФІАЛКА» мала законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних та правомірно включила їх до складу податкового кредиту за лютий, березень, квітень, травень 2019 року.

Таким чином, судом встановлено, що спірний податковий кредит ПВКФ "Фіалка" сформований на підставі податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, а господарські операції оформлені належними первинними документами, які підтверджують фактичний рух активів. Придбані товари відповідають основному виду господарської діяльності ПВКФ "Фіалка", докази їх використання в господарській діяльності судом досліджено. Порушення контрагентами-постачальниками податкової дисципліни, як то неподання податкової звітності, може мати правові наслідки лише щодо такого платника податків та не позбавляє покупця права на формування податкового кредиту в разі підтвердження належними первинними документами, у відповідності до приписів податкового законодавства.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в рішеннях від 12.02.2019 по справі № 813/7368/13-а, від 05.02.2019 по справі № 816/652/15-а, від 22.01.2019 по справі № 820/313/17.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході судового розгляду справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами порушення ПВКФ "Фіалка" п.44.1 ст. 44, пп. "а" п. 198.1 п. 198.3ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1, п. 200.2 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України. Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржені податкові повідомлення-рішення не відповідають критеріям обґрунтованості, безсторонності, добросовісності та розсудливості, а тому є протиправними та підлягають скасуванню. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка" (35314, Рівненська область, Рівненський район, с. Зоря, вул. Конституції,24/16) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33014, м. Рівне, вул. Відінська, 12 код ЕРДПОУ 43142449) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області форми "В1" № від 30.09.2019, яким зменшено суму відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1227252грн. та застосовано штрафні санкції розмірі 613626 грн..

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області форми "Р" № від 30.09.2019, яким збільшено суму грошового зобов"язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 8763382,50грн. (5842255грн.-основний платіж, 2921127,5грн.-штрафні санкції).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області форми "В4" № від 30.09.2019, яким зменшено розмір від"ємного значення з податку на додану вартість на суму574054грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області (33014, м. Рівне, вул. Відінська, 12 код ЕРДПОУ 43142449) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка" (35314, Рівненська область, Рівненський район, с. Зоря, вул. Конституції,24/16) судовий збір у сумі 19210грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28 вересня 2020 року.

Суддя В.В. Щербаков