Справа № 520/1559/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мороко А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 р. Справа № 520/1559/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/1559/2020

за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут"

до ОСОБА_1

про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року позовну заяву Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі - повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спір пов`язаний із договірними зобов`язаннями (за контрактом), що виникають після відрахування, тому що особа була відрахована за статтями, які тягнуть за собою певні наслідки, а саме відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у навчальному закладі, а не самим проходженням чи звільненим з військової служби. Також скаржник зазначив, що позивачем не оскаржується рішення відповідача щодо його звільнення чи прийняття на військову службу, тому у даному спорі відсутнє питання стосовно його звільнення з військової служби, а тільки питання щодо відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у навчальному закладі, яке має місце вже після відрахування з навчального закладу.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" №33-К від 17 грудня 2019 року курсант ОСОБА_1 відрахований із числа курсантів у зв`язку з розірванням контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України З 18 грудня 2019 року у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в сумі 53068,73 грн.

Позивач до суду з даним позовом звернувся 07.02.2020.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 позовну заяву Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі - залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин його пропуску або вказати інші підстави для поновлення строку.

28.02.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Поряд з цим, на виконання ухвали суду від 12.02.2020 до суду не надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин його пропуску.

У зв`язку з чим, ухвалою від 04.03.2020 позовну заяву Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі - залишено без руху; надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин його пропуску або вказати інші підстави для поновлення строку.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху вручена представнику позивача 10.03.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

17.03.2020 та 18.03.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшли заяви про поновлення пропущеного строку. В обґрунтування вказаних заяв представник Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" зазначив, що оскільки предметом спору є відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, до спірних правовідносин має застосовуватись саме трьохмісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, а не місячний строк, що передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Повертаючи адміністративний позов та , суд першої інстанції виходив з того, що підстава подання позову з пропущенням встановленого строку звернення до суду з позовом , вказана у заяві Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" про поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажною , позовна заява подана позивачем до суду після спливу досить тривалого часу з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення визначених законом вимог, та будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом не надано.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_3 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другої статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 123 згаданого Кодексу якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що загальний строк для звернення до суду з позовом у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби становить один місяць та починає обчислюватись з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать встановлені обставини справи, предметом заявленого позивачем адміністративного позову є правомірність стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з її утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 53068,73 грн.

Так, наказом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" №33-К від 17.12.2019 року курсант ОСОБА_1 відрахований із числа курсантів у зв`язку з розірванням контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України 17.12.2019.

Тобто , з 18.12.2019 року у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в сумі 53068,73 грн.

В свою чергу, як свідчать встановлені обставини справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 07.02.2020 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги на необхідність застосування до спірних правовідносин приписів ч. 2 ст. 122 КАС України, які встановлюють шестимісячний строк звернення до суду, оскільки спори щодо проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорі підлягають застосуванню приписи ч. 5 ст. 122 КАС України.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного суду, викладених в постановах від 30.09.2019 р . по справі №340/685/19, від 30.04.2020 року по справі №440/3092/19 , яка в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Таким чином, подані позивачем заяви про поновлення пропущеного строку не містять в собі належних обґрунтувань та доводів поважності причин пропуску позивачем строку для звернення до суду з даним позовом у понад місячний строк.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 по справі № 520/1559/2020 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко