Справа № 640/15702/20
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Київ № 640/15702/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області
до третя особа про Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_1 скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.06.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн у ВП № 59432210 за невиконання Управлінням виконавчого листа у справі № 375/504/18.

Ухвалою суду від 16.07.2020 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ухвали суду від 09.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/15702/20, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду позивачем, залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін на 21.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 375/504/18, виданий 28.03.2019 Київським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Київській області відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, починаючи з 10.10.2017. Постановою відповідача від 11.06.2020 у ВП № 59432210 на позивача (боржника) у вказаному виконавчому провадженні, на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. Позивач вважає відсутніми підстави для накладення штрафу, оскільки на виконання рішення суду ним 10.09.2019 було прийнято розпорядження № 124168, яким відновлено ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю.

У судовому засіданні 21.09.2020 оголошено перерву до 28.09.2020 для подання позивачем доказів виконання ухвали суду від 09.09.2020 в частині надіслання ОСОБА_1 копії позовної заяви та доданих до неї документів.

23.09.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів надіслання третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів. Також у вказаному клопотанні представник позивача просила розглядати справу без участі представника позивача.

24.09.2020 до суду від третьої особи надійшли пояснення у справі, у яких третя особа зазначила, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 у справі № 375/504/18 вона отримала два виконавчих листи: про зобов`язання Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Київській області відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, починаючи з 10.10.2017 та про стягнення судового збору в сумі 704,80 грн. У жовтні 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області частково виконав рішення суду - відновив ОСОБА_1 нарахування і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.10.2019 та 23.10.2019 виплатив їй додаткову пенсію та борг, який виник за період з 13.12.2018 по 30.09.2019. Проте, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 10.10.2017 по 12.12.2018 боржник не виплатив, як і не повернув судовий збір.

Також у вказаних поясненнях ОСОБА_1 повідомляла суд про неможливість взяти участь у судовому засіданні за станом здоров`я.

Відповідач у призначене на 28.09.2020 судове засідання, будучи належним чином повідомленим, явку представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, ні матеріалів виконавчого провадження, витребуваних судом, ні відзиву суду також не подано.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, фіксування судового засідання 28.09.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.07.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Подольським А.А. відкрито виконавче провадження ВП № 59432210 на підставі виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 № 357/504/18 про зобов`язання Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Київській області відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, починаючи з 10.10.2017.

11.06.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сютко Я.І. винесено постанову про накладення штрафу у ВП № 59432210, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області за невиконання рішення суду накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з постановою відповідача від 11.06.2020 про накладення штрафу у ВП № 59432210, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону N 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною шостою статті 26 Закону N 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону N 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону).

Відповідно до частини першої статті 75 Закону N 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

ОСОБА_1 як потерпілій 4-ї категорії від Чорнобильської катастрофи, було припинено з 10.10.2017 нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та визнається третьою особою, позивачем (боржником у виконавчому провадженні № 59432210) на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 у справі № 375/504/18 10.09.2019 прийнято розпорядження № 124168, яким відновлено ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю. Виплата такої пенсії проводиться позивачем з 01.10.2019 та сплачено борг по вказаній пенсії за період з 13.12.2018 по 30.09.2019. Заборгованість за період з 10.10.2017 по 12.12.2018 у сумі 802,67 включена до реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Вказана постанова Кабінету Міністрів України станом на час виникнення спірних правовідносин була чинною.

Згідно пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486 зі змінами і доповненнями, внесеними постановами правління Пенсійного фонду України від 25 грудня 2015 року N 27-3, від 6 квітня 2017 року N 7-1, від 15 лютого 2018 року N 2-1, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 зазначеного Положення Головне управління Фонду відповідно до покладених завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачем (боржником у виконавчому провадженні 59432210) невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за період з 10.10.2017 по 12.12.2018 у сумі 802,67 за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 24.03.2015 року у справі №21-66а15, від 20.10.2015 року у справі №21-2633а15, від 02.02.2016 року у справі №750/3215/15-а, від 23.03.2016 року у справі №750/8578/14, від 23.03.2016 року у справі №825/3001/14, від 22.11.2016 року у справі №804/5081/13-а.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій, з огляду на що постанова від 11.06.2020 ВП № 59432210 підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш ИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) задовольнити.

Скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.06.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн у ВП № 59432210.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) 2102,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко