Справа № 240/9473/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9473/19

Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

08 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника позивача: Івашківського А.О.,

представника відповідача: Гордієнко К.В.,

представника відповідача: Малюченко С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України,Головного управління ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України: від 16.07.2018 № 843045/39775563, від 16.07.2018 №843044/39775563, від 16.07.2018 №843046/39775563, від 16.07.2018 №843048/39775563, від 16.07.2018 №843049/39775563, від 16.07.2018 №843052/39775563, від 16.07.2018 №843047/39775563, від 16.07.2018 №843050/39775563, від 16.07.2018 №843053/39775563, від 16.07.2018 №843057/39775563, від 16.07.2018 № 843056/39775563, від 16.07.2018 №843054/39775563, від 16.07.2018 №843055/39775563, від 16.07.2018 №843059/39775563, від 16.07.2018 №843051/39775563, від 16.07.2018 №843058/39775563, від 16.07.2018 №843060/39775563, від 16.07.2018 №843061/39775563;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні складені Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" (код за ): №1 від 02.07.2018, №2 від 02.07.2018, №3 від 02.07.2018, №4 від 03.07.2018, №5 від 03.07.2018, №6 від 03.07.2018, №7 від 03.07.2018, №8 від 03.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 05.07.2018, №11 від 05.07.2018, №12 від 05.07.2018, №13 від 05.07.2018, №14 від 06.07.2018, №15 від 06.07.2018, №16 від 06.07.2018, №17 від 06.07.2018, №18 від 06.07.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення;

- визнати протиправними та скасувати рішення ДФС України від 26.02.2019 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 01.10.2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" з моменту його прийняття;

- зобов`язати ДФС України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 26.02.2019 року до Реєстру платників податку на додану вартість;

- зобов`язати ДФС України відновити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення реєстраційної суми з податку на додану вартість у сумі 14 103 571,61 грн., станом на дату анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі: від 16.07.2018 №843045/39775563, від 16.07.2018 №843044/39775563, від 16.07.2018 №843046/39775563, від 16.07.2018 №843048/39775563, від 16.07.2018 №843049/39775563, від 16.07.2018 №843052/39775563, від 16.07.2018 №843047/39775563, від 16.07.2018 №843050/39775563, від 16.07.2018 №843053/39775563, від 16.07.2018 №843057/39775563, від 16.07.2018 № 843056/39775563, від 16.07.2018 №843054/39775563, від 16.07.2018 №843055/39775563, від 16.07.2018 №843059/39775563, від 16.07.2018 №843051/39775563, від 16.07.2018 №843058/39775563, від 16.07.2018 №843060/39775563, від 16.07.2018 №843061/39775563;

- зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні складені Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ": №1 від 02.07.2018, №2 від 02.07.2018, №3 від 02.07.2018, №4 від 03.07.2018, №5 від 03.07.2018, №6 від 03.07.2018, №7 від 03.07.2018, №8 від 03.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 05.07.2018, №11 від 05.07.2018, №12 від 05.07.2018, №13 від 05.07.2018, №14 від 06.07.2018, №15 від 06.07.2018, №16 від 06.07.2018, №17 від 06.07.2018, №18 від 06.07.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення;

- у решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ознайомившись з поясненнями та документами відповідачем було встановлено, що позивачем не було надано на Комісію актів виконаних робіт та розрахункових документів, які підтверджують факт отримання послуг зберігання, обсяг паливно-мастильних матеріалів, які зберігаються, документів на перевезення ПММ. Також апелянт посилається на те, що з позовних вимог, які заявлені позивачем у справі №240/9473/19 є аналогічними тим, які були предметом розгляду у справі №2140/1557/18.

Позивач, в свою чергу не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове про повне задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що окрім подання податкової звітності засобами електронного звязку, позивачем направлялася звітність поштою з повідомленням про вручення та описом вкладення. В судовому засіданні в Житомирському окружному адміністративному суді було надано докази поштового направлення податкової звітності, а саме: опис поштового вкладення. Інші докази в судове засідання на час розгляду справи не надавались, оскільки судом не було надано позивачу додаткового строку для пред`явлення в судовому засіданні інших доказів поштового відправлення податкової звітності окрім бланків опису поштового відправлення. Інші докази поштового відправлення вищевказаної податкової звітності, а саме: касові чеки та накладні перебували на час розгляду справи в м.Херсон та не могли бути подані до суду станом на 19.11.2019. З касових чеків та накладних вбачається, що поштові відправлення з податковими накладними деклараціями направлялися відповідачу з адресою: 73008, м.Херсон, вул. І.Куліка, 143 «А», тому позивачем направлялися податкові декларації поштовим відправленням відповідачу за належною адресою, що підтверджується належними доказами.

Також Головним управлінням ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подано заяву про заміну сторони у даній справі, а саме замінити Головне управління ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на Головне управління ДПС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Розглянувши клопотання відповідача про заміну сторони в адміністративній справі та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно ст.52 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби», наказу ДФС України від 28.08.2019 №36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України» та нказу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі» Головне управління ДФС у Херсонській області, Автомобільній Республіці Крим та м.Севастополі реорганізовано в Головне управління ДПС у Херсонській області, Автомобільній Республіці Крим та м.Севастополі.

Таким чином, клопотання Головного управління ДФС у Херсонській області, Автомобільній Республіці Крим та м.Севастополі про заміну сторони по справі підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача по справі №240/9473/19 - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автомобільній Республіці Крим та м.Севастополі на його правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автомобільній Республіці Крим та м.Севастополі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги позивача та заперечив проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив рішення суду першої інстанції скасвати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача, у свою чергу, заперечили проти доводів апеляційної скарги позивача, просили залишити її без задоволення, підтримали доводи апеляційної скарги відповідача та просили її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, апеляційну скаргу позивача задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 12 червня 2018 року між ТОВ "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", в особі директора Осадчого С.В. та ТОВ «АСПЕРО КОМПАНІ», в особі директора Дацюка О.О., укладено договір поставки нафтопродуктів №35/14 (том ІІ. а.с.147-148).

Згідно п.1.1. договору постачальник зобов`язується передати в обумовлені строки товар, а покупець прийняти та сплатити за товар.

Відповідно до п.2.1. вказаного договору загальна сума договору з ПДВ складає 84519166, 16 (вісімдесят чотири мільйони п`ятсот дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят шість гривень 16 копійок) у тому числі ПДВ 14086527, 69 грн.

Згідно п.1.4 цього договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент підписання видаткової накладної або акту прийом-передачі товару.

На виконання умов договору ТОВ "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" отримано оплату за нафтопродукти від ТОВ «АСПЕРО КОМПАНІ», згідно наданої оплати виписано податкові накладні (т.3 а.с. 29-32, т.1 а.с.168-181) .

На виконання вимог ст.201 Податкового кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку складено і направлено Державній фіскальній службі України на реєстрацію наступні податкові накладні: №1 від 02.07.2018, №2 від 02.07.2018, №3 від 02.07.2018, №4 від 03.07.2018, №5 від 03.07.2018, №6 від 03.07.2018, №7 від 03.07.2018, №8 від 03.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 05.07.2018, №11 від 05.07.2018, №12 від 05.07.2018, №13 від 05.07.2018, №14 від 06.07.2018, №15 від 06.07.2018, №16 від 06.07.2018, №17 від 06.07.2018, №18 від 06.07.2018.

Однак, реєстрацію вказаних податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкові накладні відповідали вимогам п.п. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (том І. а.с.144-161).

З метою підтвердження правомірності реєстрації податкових накладних, позивачем засобами електронного зв`язку в електронному вигляді надіслано на адресу відповідача повідомлення №1 від 13.07.2018, №2 від 13.07.2018, №3 від 13.07.2018, №4 від 13.07.2018, №5 від 13.07.2018, №6 від 13.07.2018, №7 від 13.07.2018, №8 від 13.07.2018, №9 від 13.07.2018, №10 від 13.07.2018, №11 від 13.07.2018, №12 від 13.07.2018, №13 від 13.07.2018, №14 від 13.07.2018, №15 від 13.07.2018,№16 від 13.07.2018, №17 від 13.07.2018, №18 від 13.07.2018, в яких зазначено, що отримано оплату за нафтопродукти від ТОВ «АСПЕРО КОМПАНІ» по договору поставки №35/14 від 12.06.2018 року, згідно даної оплати виписано податкові накладні. Оплата здійснена, що підтверджується банківськими виписками та не спростована відповідачами. Відвантаження товару по даних операціях не було. Нафтопродукти отримані від постачальників протягом 2017 року та зберігаються згідно договору зберігання №5948 від 04.01.2017 року, що укладено з ПАТ «Дніпронафтопродукт». Зокрема, позивачем було надано: договори поставки, договори зберігання, виписки банку та акти приймання-передачі, платіжні доручення (том І а.с.32-51, том ІІ а.с.150-152, 154-156, 158-160, 162-164, 166-168, 170-172, 174-176, 178-180, 182-184, 186-188, 190-192, 194-196, 198-200, 202-204, 206-208, 210-212, 214-216, 218-220).

Рішеннями комісії Головного управління ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.07.2018 №843045/39775563, від 16.07.2018 №843044/39775563, від 16.07.2018 №843046/39775563, від 16.07.2018 №843048/39775563, від 16.07.2018 №843049/39775563, від 16.07.2018 №843052/39775563, від 16.07.2018 №843047/39775563, від 16.07.2018 №843050/39775563, від 16.07.2018 №843053/39775563, від 16.07.2018 №843057/39775563, від 16.07.2018 № 843056/39775563, від 16.07.2018 №843054/39775563, від 16.07.2018 №843055/39775563, від 16.07.2018 №843059/39775563, від 16.07.2018 №843051/39775563, від 16.07.2018 №843058/39775563, від 16.07.2018 №843060/39775563, від 16.07.2018 №843061/39775563 відмовлено у реєстрації податкових накладних: №1 від 02.07.2018, №2 від 02.07.2018, №3 від 02.07.2018, №4 від 03.07.2018, №5 від 03.07.2018, №6 від 03.07.2018, №7 від 03.07.2018, №8 від 03.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 05.07.2018, №11 від 05.07.2018, №12 від 05.07.2018, №13 від 05.07.2018, №14 від 06.07.2018, №15 від 06.07.2018, №16 від 06.07.2018, №17 від 06.07.2018, №18 від 06.07.2018. Підставою відмови зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт,послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (том І а.с.82-87).

Вважаючи такі рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду. Разом з тим, позивач просить зобов`язати ДФС України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 26.02.2019 року до Реєстру платників податку на додану вартість, а також відновити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення реєстраційної суми з податку на додану вартість у сумі 14 103 571,61 грн., станом на дату анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ".

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та указаними контрагентами, та на те, що такі документи (договори, видаткові накладні, рахунки - фактури) були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Відмовляючи в задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ДФС України від 26.02.2019 про анулювання реєстрації платника ПДВ від 01.10.2016 з моменту його прийняття та зобов`язання ДФС України поновити реєстрацію платника ПДВ шляхом внесення запису про скасування рішення реєстрації платника ПДВ від 26.02.2019 до Реєстру платників ПДВ, суд першої інстанції виходив з того, що прийняттю рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ передувало не подавання до контролюючого органу декларацій з ПДВ позивачем на протязі 12 послідовних місяців. Надані позивачем докази не є належними та достовірними, які підтверджують надіслання податкових декларацій до Головного управління ДФС у Херсонській області.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Податковий кодекс України (надалі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню;

б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Пунктами 12-17 Порядку №1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до Державної фіскальної служби України в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

- наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

- дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис",Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній фіскальній службі України.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Якщо платником податку надіслано для реєстрації кілька примірників однієї податкової накладної та/або розрахунку коригування, зареєстрованими вважаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, відомості яких внесені до Реєстру, та платнику податку надіслана відповідна квитанція.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у період, протягом якого виникли спірні правовідносини, визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок № 117).

Пунктами 13-15 Порядку № 117 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій (ї) ризиковості платника податку та/або критерій (ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Зі змісту квитанцій встановлено, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку (далі - Критерії № 959).

Втім, квитанції від 11.07.2018 не містять конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних, що свідчить на користь висновку про не дотримання контролюючим органом норм пункту 13 Порядку № 117.

У згаданих квитанціях відповідачем зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв № 959.

Слід звернути увагу, що підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв № 959 містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Таким чином, відповідач був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв № 959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких пояснень, який саме критерій ризиковості платника податку застосовано у даному випадку. Відповідно, контролюючий орган не пояснив обставини, на підставі яких відповідач дійшов висновку про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначених накладних.

Таким чином, зупиняючи реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Комісією застосовано формулювання, яке пунктами 6 та 7 Порядку не передбачено.

Отже, контролюючим органом реєстрацію податкових накладних №1 від 02.07.2018, №2 від 02.07.2018, №3 від 02.07.2018, №4 від 03.07.2018, №5 від 03.07.2018, №6 від 03.07.2018, №7 від 03.07.2018, №8 від 03.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 05.07.2018, №11 від 05.07.2018, №12 від 05.07.2018, №13 від 05.07.2018, №14 від 06.07.2018, №15 від 06.07.2018, №16 від 06.07.2018, №17 від 06.07.2018, №18 від 06.07.2018 зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 117 розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - скарга) здійснюється комісією Державної фіскальної служби з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом Державної фіскальної служби, за участю уповноваженої особи Мінфіну.

Скарги подаються платником податку на додану вартість до Державної фіскальної служби протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 3 даного Порядку).

Відповідно до пункту 13 цього Порядку за результатами розгляду скарги комісія Державної фіскальної служби з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт,послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Проте, з метою підтвердження правомірності реєстрації податкових накладних, позивачем засобами електронного зв`язку в електронному вигляді надіслано на адресу відповідача повідомлення №1 від 13.07.2018, №2 від 13.07.2018, №3 від 13.07.2018, №4 від 13.07.2018, №5 від 13.07.2018, №6 від 13.07.2018, №7 від 13.07.2018, №8 від 13.07.2018, №9 від 13.07.2018, №10 від 13.07.2018, №11 від 13.07.2018, №12 від 13.07.2018, №13 від 13.07.2018, №14 від 13.07.2018, №15 від 13.07.2018,№16 від 13.07.2018, №17 від 13.07.2018, №18 від 13.07.2018, в яких зазначено, що отримано оплату за нафтопродукти від ТОВ «АСПЕРО КОМПАНІ» по договору поставки №35/14 від 12.06.2018 року, згідно даної оплати виписано податкові накладні. Оплата здійснена, що підтверджується банківськими виписками та не спростована відповідачами. Відвантаження товару по даних операціях не було. Нафтопродукти отримані від постачальників протягом 2017 року та зберігаються згідно договору зберігання №5948 від 04.01.2017 року, що укладено з ПАТ «Дніпронафтопродукт». Зокрема, позивачем було надано: договори поставки, договори зберігання, виписки банку та акти приймання-передачі, платіжні доручення.

Однак, в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено за якою саме підставою позивача із вказаних в підпункті 1.6 пункту 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.

Суд зазначає, що вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Щодо посилань відповідача на кримінальне провадження №00000095, то відповідно до частини 6 статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Матеріали справи інформації стосовно винесення вироку щодо посадових осіб ТОВ "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" не містять, що й було підтверджено представниками сторін у судовому засіданні.

У свою чергу, факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Матеріали досудового розслідування не можуть бути враховані як доказ фіктивності ТОВ "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ".

Доводи апелянта про те, що ТОВ «Асперо Компані» не перераховувало кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Тех-Модуль-Проект» із посиланням при цьому на листи банківських установ в справі №2140/1557/18, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки 12.06.2018 між ТОВ «Тех-Модуль-Проект» в особі директора Осадчого С.В. та ТОВ «Асперо Компані» в особі директора Дацюка О.О. укладено договір поставки нафтопродуктів №35/4.

Відповідно до п.2.1 вказаного договору загальна сума договору з ПДВ складає 84 519 166,16 грн., у тому числі ПДВ 14 086 527,69 грн.

На виконання умов договору ТОВ «Тех-Модуль-Проект» отримано оплату за нафтопродукти від ТОВ «Асперо Компані», згідно наданої оплати виписано податкові накладні. Факт сплати коштів підтверджують банківські виписки, які були долучені позивачем до матеріалів справи.

В даному випадку, відповідачі не надали доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішень від 16.07.2018.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення від 16.07.2018 № 843045/39775563, від 16.07.2018 №843044/39775563, від 16.07.2018 №843046/39775563, від 16.07.2018 №843048/39775563, від 16.07.2018 №843049/39775563, від 16.07.2018 №843052/39775563, від 16.07.2018 №843047/39775563, від 16.07.2018 №843050/39775563, від 16.07.2018 №843053/39775563, від 16.07.2018 №843057/39775563, від 16.07.2018 № 843056/39775563, від 16.07.2018 №843054/39775563, від 16.07.2018 №843055/39775563, від 16.07.2018 №843059/39775563, від 16.07.2018 №843051/39775563, від 16.07.2018 №843058/39775563, від 16.07.2018 №843060/39775563, від 16.07.2018 №843061/39775563 , якими відмовлено в реєстрації податкових накладних №1 від 02.07.2018, №2 від 02.07.2018, №3 від 02.07.2018, №4 від 03.07.2018, №5 від 03.07.2018, №6 від 03.07.2018, №7 від 03.07.2018, №8 від 03.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 05.07.2018, №11 від 05.07.2018, №12 від 05.07.2018, №13 від 05.07.2018, №14 від 06.07.2018, №15 від 06.07.2018, №16 від 06.07.2018, №17 від 06.07.2018, №18 від 06.07.2018, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

З огляду на протиправність оскаржуваного рішення відповідача, а також те, що вказаними рішеннями порушено права і інтереси позивача, вимога зобов`язального характеру також підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання у цій частині позовних вимог.

Що стосується вимоги визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 26.02.2019 про анулювання реєстрації платника ПДВ від 01.10.2016 з моменту його прийняття та зобов`язання ДФС України поновити реєстрацію платника ПДВ шляхом внесення запису про скасування рішення реєстрації платника ПДВ від 26.02.2019 до Реєстру платників ПДВ, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Підстави та порядок анулювання реєстрації платника податків визначено ст. 184 Податкового кодексу України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1130 від 14.11.2014 року (далі - Положення № 1130).

Відповідно до підпункту пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України, анулювання реєстрації на підставі, визначених у підпунктахб- ипункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.

Підпунктом г) пункту 5.1 Положення № 1130 встановлено, що реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Відповідно до абз. 3 п. 5.2 Положення № 1130, при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Згідно пп. 3 п. 5.5 Положення № 1130, рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

Пунктом 5.6 Положення № 1130 передбачено, що за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Таким чином, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе лише за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. В свою чергу такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою підрозділу оподаткування юридичних або фізичних осіб про подання/неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Судом встановлено, що прийняттю рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ передувало не подавання до контролюючого органу декларацій з ПДВ позивачем на протязі 12 послідовних місяців.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні вказаної вимоги дійшов висновку, що надані позивачем докази не є належними та достовірними, які підтверджують надіслання податкових декларацій до Головного управління ДФС у Херсонській області.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" було подано в електронній формі заяви від 16.11.2018, 20.11.2018, 14.08.2019 та 23.08.2019 про приєднання до договору про визнання електронних документів до Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області. (том ІІ. а.с.99-102).

Окрім подання податкової звітності засобами електронного зв`язку, позивачем направлялася звітність поштою з повідомленням про вручення та описом вкладення.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, що надані позивачем докази не є належними та достовірними, які підтверджують надіслання податкових декларацій до Головного управління ДФС у Херсонській області.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно опису вкладення у цінний лист податкові декларації направлялись на ім`я Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за адресою: вул. Фонтанна, 5, буд. 5, Комсомольський р-н., м. Херсон, Херсонська обл., 73000, що не являється адресою Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області. Фактична та юридична адреса Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, є: вул. 1. Куліка, 143 «А». Дніпровський р-н., м. Херсон, Херсонська обл., 73008.

До того ж у всіх копіях опису в графі «Найменування підрозділу спеціального зв`язку» зазначено ВПЗ Житомир-3 однак, позивач в період з 01.01.2017 по 14.02.2019 був зареєстрований та обліковувався в АДРЕСА_1 , а після зміни місця реєстрації 14.02.2019 за адресою: м.Житомир, вул. Ольжича, 9.

Однак, колегія суддів рахує помилковими такі висновки суду першої інстанції та зазначає, що з наданих позивачем касових чеків та накладних (т.5 а.с.198-220), які досліджені в судовому засіданні апеляційної інстанції, встановлено, що поштові відправлення з податковими деклараціями направлені податковому органу за адресою: 73008, м.Херсон, вул.І.Куліка, 143 А, яка є адресою відповідача.

Стосовно доводів апеляційної скарги про недоліки касових чеків та накладних, то будь-яких доказів про те, що вказані касові чеки та накладні не видані ВПЗ Житомир-3 чи підроблені, відповідачем не надано.

Щодо касових чеків з 13.03.2018 по 07.06.2018, то за формою касового чека не міститься повна адреса отримувача поштового відправлення, але за поштовим індексом можна визначити, що пошта направлена саме на адресу податкового органу.

Підтвердженням відправлення листів є штриховий ідентифікатор поштового відправлення, який зазначено на розрахунковому документі.

Отже, враховуючи викладене, позивачем направлялися податкові декларації поштовим відправленням податковому органу за належною адресою.

При цьому, Житомирським окружним адміністративним судом не було враховано відповідність податкових декларацій та того факту, що від відповідача не було жодних листів позивачу з приводу зауважень до поданих податкових декларацій.

З доказів направлення податкових декларацій слідує, що податкові декларації відповідали вимогам чинного законодавства України, та були згідно вимог Податкового кодексу України направлені відповідачу.

Оскільки від відповідача не було жодних повідомлень про відмову у прийнятті податкових декларацій, тому відповідачем вказані податкові декларації були прийняті, а отже подальше анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача від 01.10.216 є безпідставним та необгрунтованим.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 01.08.2018 по справі №815/3086/17, позивач незалежно від наявності чинного договору про визнання електронних документів укладеного між ним та податковим органом, не позбавлений права подання податкових декларацій у паперовому вигляді, при цьому, єдиною законодавчо встановленою підставою для відмови контролюючого орагну в їх прийнятті є порушення платником податків вимог пунктів 48.3, 48.4 ст.48 Податкового кодексу України, приписи яких, у даному випадку, виконані позивачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що платник податків має право самостійно обрати спосіб подання податкової декларації, зокрема, особисто платником податків або уповноваженою на це особою, шляхом надсилання поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення, й контролюючий орган, в свою чепргу, зобовязаний її прийняти у разі відповідності останньої вимогам Податкового кодексу України незалежно від наявності чи відсутності чинного договору про визнання електронної звязності.

Проте, Житомирським окружним адміністративним судом, при ухваленні рішення не враховано вимоги ст.49 Податкового кодексу України щодо подання електронної звітності позивачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" в частині визнання протиправними та скасування рішення ДФС України від 26.02.2019 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 01.10.2016 року та зобов`язання ДФС України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", а також зобов`язання ДФС України відновити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення реєстраційної суми з податку на додану вартість у сумі 14 103 571,61 грн., підлягають до задоволення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення ДФС України від 26.02.2019 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 01.10.2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" з моменту його прийняття; зобов`язаня ДФС України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 26.02.2019 року до Реєстру платників податку на додану вартість та зобов`язання ДФС України відновити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення реєстраційної суми з податку на додану вартість у сумі 14 103 571,61 грн., станом на дату анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", а позов в цій частині задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про заміну сторони задовольнити.

Замінити відповідача у справі Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на його правонаступника Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі залишити без задоволення.

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення ДФС України від 26.02.2019 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 01.10.2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ" з моменту його прийняття.

Зобов`язати ДФС України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ", шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 26.02.2019 року до Реєстру платників податку на додану вартість.

Зобов`язати ДФС України відновити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення реєстраційної суми з податку на додану вартість у сумі 14 103 571,61 грн., станом на дату анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МОДУЛЬ-ПРОЕКТ".

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 вересня 2020 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.