Справа № 480/3478/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2020 р. Справа №480/3478/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача-1 - Гусак Ю.Д.,
представника відповідача-2 - Іваницької А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3478/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області , у якій просить суд:
- визнати бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області протиправною, яка полягає у нездійсненні оформлення і направлення всіх необхідних документів, в тому числі подання про призначення позивачу пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області;
- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України у Сумській області в 10-денний строк з дня набрання законної сили рішення суду, оформити усі необхідні документи і подання про призначення позивача пенсії за вислугу років у відповідності до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції від 24.03.2004 і направити їх до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачу пенсію у відповідності до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції від 24.03.2004.
Позовні вимоги оьгрунтовані тим, що p 25 грудня 1999 року по 01 липня 2004 року позивач проходив службу в органах податкової міліції. Наказом Державної податкової адміністрації Сумської області № 174-о від 25 червня 2004 року мене було звільнено з податкової міліції. Станом на день звільнення позивача з органів податкової міліції діяла редакція Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 24 березня 2004 року (тоді закон мав назву: Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»). В зазначеній редакції закону від 24.03.2004 року, відповідно до пункту б) статті 12, право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ. 18 квітня 2018 року мені виповнилося 45 років, отже віковий критерій для призначення пенсії за вислугу років мною досягнуто з 19 квітня 2018 року (день наступний за днем досягнення 45-річного віку. Позивач вважає, що я має право на призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», в редакції від 24 березня 2004 року.
В подальшому, позивач звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області із заявою від 27 серпня 2018 року, у відповідь на яку йому було направлено Довідку №167 від 11 вересня 2018 року про те, що він дійсно проходив службу в органах податкової міліції а також копію послужного списку. Крім цього, позивач неодноразово звертався до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області із заявами про призначення йому пенсії за вислугу років. Натомість, йому було направлено лист ГУ ДФС у Сумській області від 11 січня 2020 року №5/Л/18-28-05-01, в якому зазначено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, для призначення пенсії громадянам із заявою необхідно звернутися до органа, що призначає пенсію за місцем реєстрації (проживання).
Разом з тим, позивачу направлено лист Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 11 березня 2020 року №71/Л/18-28-04-01-32, в якому зазначено, що до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області направлено лист щодо можливості направлення документів для призначення пенсії.
16 квітня 2020 року позивач отримав лист Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 13 квітня 2020 року, а разом з ним копію листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №522/10/18-28-04-01-36 від 11 березня 2020 року. В листі ГУ ПФУ в Сумській області зазначено, що для призначення пенсії відповідно до пункту «б» ст.12 Закону 2262-ХХІ повинні виконуватися умови, а саме, зокрема, досягнення на день звільнення зі служби 45-річного віку і, оскільки, на момент звільнення я не досяг 45 - річного віку, то підстави для призначення пенсії відсутні.
Позивач не погоджується з такою позицією відповідачів, вважає її протиправною, а тому, звернувся до суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
22.07.2020 відповідач-1 - Головне управління ДФС у Сумській області, подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.53-55), у якій вказує, що на момент звільнення ОСОБА_1 (01.07.2004 р.) з податкової міліції діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» у редакції від 24.06.2004.
Відповідно до преамбули Закону, цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України-військовослужбовців Збройних Сил України, осіб начальницького складу податкової міліції тощо.
Згідно п.2 Розділу І Положення, особам, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ, присвоюються такі спеціальні звання: старший начальницький склад - майор міліції (наказ ДПА в Сумській області від 12.05.2003 № 135-о).
Отже, на переконання відповідача-1, ОСОБА_1 підпадає під дію цього Закону за колом осіб, так як був у минулому військовослужбовцем Збройних Сил України та на момент звільнення належав до осіб старшого начальницького складу податкової міліції.
Частиною 1 ст.1 Закону визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до частини 1 ст.2 Закону визначено умови пенсійного забезпечення, - так військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону визначено умови призначення пенсій за вислугу років, - так відповідно до п. б), право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досяглії 45-річного віку і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні.
Так на момент звільнення, 01.07.2004 р., ОСОБА_1 не досяг 45-річного віку та не мав загального трудового стажу 25 календарних років і більше, з яких, на момент звільнення зі служби незалежно від підстав та часу звільнення, 12 років 09 місяців 06 днів становила військова служба, служба в органах внутрішніх справ (служба у Збройних Силах України, податковій міліції).
Разом з тим, відповідач-1 взагалі заперечує право ОСОБА_1 на призначення пенсії у відповідності до вимог п. "б" ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», оскільки на момент звільнення (01.07.2004 р.) з податкової міліції, а не за фактом досягнення 45-річного віку та необхідної кількості років загального трудового стажу у 2018 р., ОСОБА_1 мав би право на пенсію за вислугу років відповідно до п. б) ч.1 ст. 12 Закону.
Крім того, відповідач-1 акцентує увагу суду на положеннях Постанов Верховного Суду України від 07.11.2006 р., 29.01.2008 р., 06.02.2012 р., 25.09.2012 р., 10.02.2015 р., п.6 Оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 №1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)», п.2.2 Рекомендацій Вищого адміністративного суду України від 23.08.2007 №07.2-10/1 «Про деякі питання практики розгляду справ, пов`язаних з перерахуванням пенсій деяким категоріям осіб публічної служби та науковим (науково-педагогічним) працівникам та судової практики.
28.07.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому наводить аргументи на спростування доводів відзиву Головного управління ДФС у Сумській області.
У судовому засіданні, 17.09.2020, представник відповідача-2 - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, подала письмовий відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що на час звільнення позивача, йому не виповнилося 45 років, а тому, він не має права на призначення пенсії за вислугу років. Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного суду від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 та постанові Верховного суду від 19.09.2018 по справі №725/1959/17.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представники відповідачів заперечили проти позову, просили відмовити у його задоволенні.
Заслухавши позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 :
з 01 серпня 1991 року - 18 червня 1994 року - курсант Харківського вищого військового училища;
18 червня 1994 року - 19 липня 1994 року поступив в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ;
19 липня 1994 року - 31 жовтня 1999 року - зарахований в списки військової частини НОМЕР_1 . 3 31 жовтня 1999 року виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та звільнений в запас (а.с.20);
з 25.12.1999 по 01.04.2004 проходив службу у податковій міліції (а.с.19).
Відповідно до послужного списку станом на 15.03.2004 вислуга років складає 12 років 05 місяців 20 днів (а.с.27-31).
Крім цього, відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстра загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж за період з 01.01.2004 по 30.04.2020 складає 13 років 0 місяців 02 дні (а.с.35-36).
24.12.2019 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління ДФС у Сумській області із заявою про призначення пенсії в зв`язку з вислугою років (а.с.22).
Листом від 11.01.2020 відповідач-1 повідомив позивача, що для призначення пенсії позивачу необхідно звернутись до органу Пенсійного фонду за фактичним місцем проживання (реєстрації). При цьому, відповідач посилається на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, для призначення пенсії громадянам із заявою необхідно звернутись до органа, що призначає пенсію, за місцем реєстрації (проживання) (а.с.32).
В подальшому, позивач повторно звернувся до відповідача-1 із заявою від 23.01.2020 про підготовку матеріалів для призначення позивачу пенсії з 18.04.2019 (дата досягнення 45-річного віку) за вислугу років відповідно до п. "б" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в діючій на день звільнення редакції від 24.03.2004, та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (а.с.23).
Натомість, листом від 06.02.2020 за №32/Л/18-28-04-02-02 відповідач-1 повідомив Лаврикова, що за змістом статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у період з 6 серпня 2002 року по 29 квітня 2006 року право на пенсію за вислугу років мали особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв`язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, за умови звернення за нарахуванням пенсії за вислугу років у вказаний вище період (зворотній бік а.с.32).
22.02.2020 позивач повторно (третє) звернувся до ГУ ДФС в Сумській області з питання підготування та направлення документів для призначення пенсії за вислугу років до ГУПФУ в Сумській області (а.с.24).
Відповідно статті 1-1 Закону 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно з п. «б» ст. 12 Закону 2262-ХІІ право на призначення пенсії за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ. Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Таким чином, для призначення пенсії відповідно до пункту «б» ст. 12 Закоту 2262-ХП повинні виконуватися такі умови, а саме:
1) досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку;
2) наявність страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ. Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні. Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Оскільки, на момент звільнення одна з умов не виконана, а саме ОСОБА_1 не досяг 45-річного віку, то підстави для призначення пенсії відсутні (а.с.35).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовий облік військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначення та виплати пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Згідно із п. 12 Порядку, на уповноважений структурний підрозділ покладено обов`язок у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформити всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії та направити їх до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Відповідно до п. 1 Положення «Про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.
Згідно із пп.5 п.4 цього Положення головне управління Фонду з д і й с н ю є п р и з н а ч е н н я (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особового рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких іншій осіб».
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що ОСОБА_3 звільнився зі служби з Головного управління ДФС у Сумській області, суд дійшов висновку, що відповідач був зобов`язаний відповідно до вимог п.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
Посилання відповідача на те, що заява ОСОБА_1 з доданими до неї документами має бути подана позивачем безпосередньо до органів Пенсійного фонду України, суд не бере до уваги, оскільки позивач знаходиться на військовому обліку саме у відповідача-1.
Також, суд вважає хибним аргумент відповідача про відсутність у позивача права на пенсію за вислугу років через недостатній термін вислуги років, оскільки чинним законодавством не передбачено повноважень структурних підрозділів Державної фіскальної служби України встановлювати наявність чи відсутність у військовослужбовця права на пенсію.
Натомість частиною1 ст.49 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.
Разом з тим, пунктом 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб встановлено безумовний обов`язок структурного підрозділу фіскального органу у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформити всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії та направити їх до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Аналізуючи наведені відповідачем доводи, суд дійшов висновку, що відповідачем не наведено належних доказів правомірності своєї бездіяльності щодо направлення до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області оформити усі необхідні документи, у тому числі подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та направити їх до органів Пенсійного фонду України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачу пенсію у відповідності до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції від 24.03.2004, є передчасною, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Оскільки судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головну управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, не направляло до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області подання та оформлені документи для призначення пенсії ОСОБА_1 , тому, вимоги до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області є передчасними.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області щодо нездійснення оформлення і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області всіх необхідних документів для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.09.2020 року.

Суддя О.М. Кунець