Справа № 520/10132/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 р.Справа № 520/10132/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., повний текст складено 06.02.20 року по справі № 520/10132/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "SITM GMBH AG "

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "SITM GMBH AG", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення 8 від 03 вересня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення 8 від 03 вересня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства ТОВ "SITM GMBH AG" спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом - покупцем.

29 січня 2020 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "SITM GMBH AG" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення 8 від 03 вересня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 17806,25 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення 8 від 03 вересня 2019 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 192028 грн.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "SITM GMBH AG" у розмірі 2906 грн.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, а також дотримання податковим органом вимог чинного законодавства у спірних правовідносинах та правомірність податкових від 03 вересня 2019 року 8 та 8. Вказав на те, що за підприємством ТОВ «Акватор-Інвест» рахується інформація щодо порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України. Також, звертає увагу на незмінність задекларованої ТОВ «SITM GMBH AG» суми доходів від реалізації товарів при не підтвердженні реальності операцій з продажу товарів саме ТОВ «Акватор-Інвест» та одночасному встановленні реалізації товарів іншим особам, а також заниження доходів на суму отриманих коштів, не пов`язаних з реалізацією товарів, чим порушено п.5 і п.7 П(С)БО 15 «Дохід» п.п. 134.1.1 п. 134 ст.134, п. 135.1 ст. 135 Податкового Кодексу. Отже, посилаючись на викладені доводи вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на викладені доводи, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "SITM GMBH AG" (далі - ТОВ "SITM GMBH AG") зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області (яке є правонаступником ГУ ДФС у Харківській області) як платник податків.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 27.09.2019, видами господарської діяльності ТОВ "SITM GMBH AG" є інші будівельно-монтажні роботи; інші роботи із завершення будівництва; інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; неспеціалізована оптова торгівля; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; технічні випробування та дослідження; дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; організація будівництва будівель (а.с.49-53).

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "SITM GMBH AG".

За результатами позапланової невиїзної перевірки складений акт від 02.08.2019 2631/20-40-14-12-09/32337372 (а.с.17-24), у висновках вказаного акту визначено порушення вимог п.п.44.1. ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.п. 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ 53593 грн, в т.ч. у лютому 2018 року у сумі 53593 грн, не нараховані податкові зобов`язання при реалізації товарів іншим особам на загальну суму ПДВ 53593 грн, в т.ч. у лютому 2018 року; п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 5 ПсБО 11 "Зобов`язання" - занижено суму доходів, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування декларації з податку на прибуток на загальну суму 267966 грн за 2018 рік, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2018 рік на загальну суму 192028 грн, заниження податку на прибуток на загальну суму 13669 грн за 2018 рік.

На вказаний акт перевірки позивачем подано заперечення до ГУ ДФС у Харківській області (а.с.31-32).

У відповідь на вказані заперечення ГУ ДФС у Харківській області листом від 29.08.2019 42334/10/20-40-14-12-15 (а.с.33-34) вказало, що висновки акту залишено без змін.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення:

- від 03.09.20518, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 192028 грн (а. с.35);

- від 03.09.20518, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 17806,25 грн, в т.ч. за податковим зобов`язанням - 13669 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафними) - 3417,25 грн (а.с.36).

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з дотримання позивачем вимоги Податкового кодексу України з реалізації права на віднесення відповідних сум ПДВ по операціях з ТОВ "Акватор - Інвест" з огляду на наявність первинних документів та відсутність вироку за результатами досудового розслідування за порушеною кримінальною справою відносно контрагента позивача.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Виходячи з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Вимоги до оформлення податкової накладної передбачено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), згідно з яким платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг) платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимоги щодо документального забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.99 р. 996-Х1У та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 24.05.95р. (зареєстровано в Мін`юсті України 05.06.95р. 168/704).

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.

У відповідності до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.95р., первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно з п. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та звітність в Україні первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

З огляду на вищезазначені норми, колегія суддів зазначає, що право на формування податкового кредиту з ПДВ безпосередньо пов`язане з господарською діяльністю платника податку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «SITM GMBH AG», надалі іменований «Постачальник», в особі ОСОБА_1 , що діє на підставі Статуту, з одного боку, та ТОВ «Акватор-Інвест», надалі іменоване "Покупець», в особі ОСОБА_2 , що діє на підставі Статуту, з іншого боку, разом іменовані «Сторони» або окремо «Сторона», уклали договір поставки від 20.02.2018 20/02/2018 (а.с.38-39).

На підтвердження реалізації вказаного товару позивачем до матеріалів справи надано докази поставки та оплати товару ТОВ "Акватор - Інвест" згідно вказаного договору поставки, а саме: видаткові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 361, акт звірки взаєморозрахунків (а.с.40-46).

На підтвердження наявності у позивача матеріально - технічного оснащення позивачем до матеріалів справи надано перелік основних заходів, які перебували на праві та користуванні (а.с.47).

Підприємством ТОВ «SITM GMBH AG» у лютому 2018 року згідно з базою даних Сдиного реєстру податкових накладних зареєстровано на адресу ТОВ «Акватор-Інвест» податкові накладні на загальну суму ПДВ 53 593,10 грн з номенклатурою «наповнювач комфорт в асортименті, корм та пісок в асортименті».

вартість відповідного періоду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що договір, видаткові накладні, податкові накладні та інші супровідні документи в межах договору від 20.02.2018 20/02/2018 року з боку покупця підписані саме ОСОБА_2 .

Так, від оперативного управління ГУ ДФС у Волинській області листом від 07.02.2019 року 783/7/03-20-21-02-05 отримано пояснення ОСОБА_2 , яка відповідно до баз даних ДФС України є директором ТОВ «Акватор-Інвест», та встановлено її непричетність до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Акватор-Інвест».

Згідно пояснень ОСОБА_2 , вона являється інвалідом III групи (не розмовляє), будь якого відношення до діяльності ТОВ не має, реєстрацію вказаного підприємства у держреєстратора не здійснювала, доручень від свого імені нікому не давала і нікого на це не уповноважувала, про те, що вона являється директором ТОВ «Акватор-Інвест» чує вперше, сказати про зазначене нічого не може.

Також, відповідно до аналізу наявної в органах ДПС інформації, згідно з ІС «Податковий блок» підсистеми «СФП» (Суб`єкти фіктивного підприємництва), за підприємством ТОВ «Акватор-Інвест» (податковий номер 41798003) рахується інформація щодо порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.

Відповідно до бази даних ITC «Податковий блок» встановлено неподання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ)» підприємством ТОВ «Акватор-Інвест» (податковий номер 41798003). Зважаючи на наведене, неможливо встановити, ким виконувались зазначені в наданих до перевірки документах операції з придбання товарів у ТОВ «SITM GMBH AG».

З огляду на встановлені обставини вбачається, що первинні документи, оформлені від особи, яка в рамках кримінального провадження, яка попереджена про кримінальну відповідальність за повідомлення завідомо неправдивих відомостей, повідомила, що не вела господарську діяльність ТОВ «Акватор - Інвест» і не підписувала жодних документів.

Отже, оскільки реальність вчинення господарських операцій між TOB «SITM GMBH AG» (податковий номер 32337372) та ТОВ «Акватор-Інвест» (податковий номер 41798003) за лютий 2018 року відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на паперових носіях, таким чином, у TOB «SITM GMBH AG» (податковий номер 32337372) не було підстав для податкового обліку операцій, що досліджувались проведеною перевіркою.

З приводу податку на прибуток, колегія суддів зауважує, що за перевіряємий період, ТОВ «SITM GMBH AG» задекларовано в рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 12291862 гривень.

Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «SITM GMBH AG» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період, що перевірявся, встановлено його заниження всього в сумі 267 966 грн, в тому числі за 2018 рік.

Під час перевірки встановлено, що згідно з первинними документами та даними бухгалтерського обліку, ТОВ «SITM GMBH AG» наявне відображення доходів від реалізації товарів на адресу: ТОВ «Акватор-Інвест» (податковий номер 41798003).

Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що Бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Згідно з нормами п.п. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств враховується фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), зазначений у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Матеріалами справи підтверджено, щзо за період, що перевірявся, TOB «SITM GMBH AG» задекларовано в рядку 04 Декларацій «Об`єкт оподаткування» у сумі -192028 гривень.

Перевіркою встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за2018 ріку сумі 192 028 гривень.

За сукупністю зазначених норм законодавства, отримані від ТОВ «Акватор-Інвест» (податковий номер 41798003) кошти в сумі 321559 грн, перерахування яких останніми не пов`язано з постачанням товарів та за відсутності даних у ТОВ «SITM GMBH AG» щодо їх повернення у майбутньому, визнається активом, який враховується в складі інших доходів відповідного звітного періоду, що не знайшло відображення в фінансовій звітності TOB «SUAI GMBH AG» та не враховано при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Таким чином, колегія суддів вважає вірними висновки акту перевірки щодо незмінності задекларованої ТОВ «SITM GMBH AG» суми доходів від реалізації товарів.при не підтвердженні реальності операцій з продажу товарів саме ТОВ «Акватор-Інвест» (податковий номер 41798003) та одночасному встановленні реалізації товарів іншим особам, а також заниження доходів на суму отриманих коштів, не пов`язаних з реалізацією товарів, чим порушено п.5 і п.7 П(С)БО 15 «Дохід» п.п. 134.1.1 п. 134 ст.134, п.п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України.

При цьому, нездійснення заходів з перевірки правоздатності контрагента є ризиком самого платника, а тому саме на нього покладаються негативні наслідки неналежної організації своєї господарської діяльності, зокрема у вигляді непідтвердження права на формування у податковому обліку податкового кредиту.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 30.05.2019 року по справі 804/7585/17, від 21.05.2019 року по справі 810/2264/17 ( К/9901/49208/18), що в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що надані до матеріалів справи позивачем первинні бухгалтерські документи, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами, які засвідчують факт реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Акватор-Інвест», а тому віднесення до складу податкового кредиту з ПДВ спірних сум по придбанню товару у ТОВ «Акватор-Інвест» є безпідставним.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 03 вересня 2019 року 8 та 8 .

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "SITM GMBH AG".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Згідно ч. 1ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "SITM GMBH AG".

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 520/10132/19 - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "SITM GMBH AG " до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.І. Сіренко
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 28.09.2020 року