Справа № 380/6158/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/6158/20 пров. № А/857/9669/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Гудима Л.Я.

з участю секретаря судового засідання Пильо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Варави Романа Сергійовича на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року про забезпечення позову у справі № 380/6158/20 (ухвала постановлена в м. Львові, суддя Сакалош В.М.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» до приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Варави Романа Сергійовича про визнання протиправними і скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту.

Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, за якою, відповідно до уточнення, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії оскаржуваних постанов приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. про відкриття виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020 та про арешт коштів боржника, накладеного в рамках виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020.

- заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Вараві Р.С. вчиняти будь-які дії у виконавчому проваджені № 62701479 від 31.07.2020 до набранням законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «НВП «Гетьман» до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020 та постанови про арешт коштів боржника від 31.07.2020.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що у разі звернення приватним виконавцем стягнення на кошти позивача, розміщені на його рахунках чи на інше його майно, виконання рішення суду у справі за позовом ТОВ «НВП «Гетьман» до приватного виконавця про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, істотно ускладниться та не забезпечить ефективного захисту прав позивача.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 р. заяву ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» про забезпечення позову задоволено.

До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «НВП «Гетьман» до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020 та постанови про арешт коштів боржника від 31.07.2020, зупинено дію постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. про відкриття виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. 31 липня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 402, про стягнення на підставі протесту векселя про неоплату, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. 31 липня 2020 року за реєстровим № 401, на користь малого підприємства «Вікфіл», (місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 42, офіс 23), рахунок № НОМЕР_1 в Філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», код банку 322669, векселедержателя простого векселя серії АА2737694, строком платежу по пред`явленню, але не раніше 29.07.2020, плату в розмірі 14 322 328,93 грн з платника ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», (місцезнаходження: м. Львів, вул. Волинська, 10А), правонаступника Асоціації фермерських господарства Таврія, місцезнаходження: с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Леніна, 10, , що було припинено 22.01.2019 у зв`язку з реорганізацією і перетворенням в ТОВ «Таврія-11», місцезнаходження: с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Козацька, 10, , яке було припинено 26.04.2019, права і обов`язки якого перейшли до ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», рахунок № НОМЕР_2 в АТ УкрСиббанк, МФО 351005, рахунок НОМЕР_3 в Публічному акціонерному товаристві Акціонерному банку УКРГАЗБАНК, МФО 320478, рахунок НОМЕР_4 в АТ «Акціонерний банк ТАСКОМБАНК», МФО 339500.

До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «НВП «Гетьман» до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020 та постанови про арешт коштів боржника від 31.07.2020, зупинено дію постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. про арешт коштів боржника від 31.07.2020, винесеної в рамках виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020 з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. 31 липня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 402, про стягнення на підставі протесту векселя про неоплату, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. 31 липня 2020 року за реєстровим № 401, на користь МП «Вікфіл», (місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 42, офіс 23), рахунок № НОМЕР_1 в Філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Державний ощадний банк України, код банку 322669, векселедержателя простого векселя серії АА2737694, строком платежу по пред`явленню, але не раніше 29.07.2020, плату в розмірі 14 322 328,93 грн з платника ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», (місцезнаходження: м. Львів, вул. Волинська, 10А), правонаступника Асоціації фермерських господарства «Таврія, місцезнаходження: с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Леніна, 10, , що було припинено 22.01.2019 у зв`язку з реорганізацією і перетворенням в ТОВ «Таврія-11», місцезнаходження: с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Козацька, 10, , яке було припинено 26.04.2019, права і обов`язки якого перейшли до ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», рахунок № НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, рахунок НОМЕР_3 в Публічному акціонерному товаристві «Акціонерному банку УКРГАЗБАНК», МФО 320478, рахунок НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві «Акціонерний банк ТАСКОМБАНК», МФО 339500.7.

Заборонено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вараві Р.С. вчиняти будь-які дії у виконавчому проваджені № 62701479 від 31.07.2020 до набранням законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «НВП «Гетьман» до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62701479 від 31.07.2020 та постанови про арешт коштів боржника від 31.07.2020.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржив приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Варава Р.С., який вважає, що суд при постановленні цієї ухвали допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, тому просив скасувати вказану ухвалу.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі протиправно вчинив дії щодо зупинення дії постанов про накладення арешту та відкриття виконавчого провадження, тоді як згідно вимог чинного законодавства, суд не мав права застосовувати такі способи забезпечення позовних вимог. Стверджує, що ні заява про забезпечення позову, ні оскаржувана ухвала не містять посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано у чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Також, суд першої інстанції не врахував, що арешт майна, яке належить позивачу та подальше встановлення заборони на його відчуження та здійснення опису майна, жодним чином не перешкоджає позивачу здійснювати свою діяльність, оскільки не впливає на можливість подальшого використання майна в господарських цілях підприємства.

Представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв?язку з тим, що станом на цей момент відповідач у справі готує касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року в адміністративній справі № 380/6158/20. Проте, строк касаційного оскарження складає 30 днів, відтак участь в судовому засіданні є неспіврозмірно малою з цим строком, при тому, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року було задоволено заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та доручено Оболонському районному суду м. Києва (наближеному до місцезнаходження представника відповідача) забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції.

За таких обставин та відсутності інших підстав для відкладення, колегія суддів апеляційного суду вважає таке клопотання безпідставним, відмовляє у його задоволенні та вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності представника відповідача, при тому, що наявні у справі докази та встановлені обставини дають можливість для правильного вирішення цієї справи. Також колегія суддів враховує скорочені строки розгляду апеляції на ухвалу суду та відсутність клопотання представника відповідача про продовження строків розгляду справи.

З таких же підстав не підлягає й задоволенню клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, при тому, що згідно даних суду йому вчасно було надіслано копії відповідних документів як у паперовому вигляді, так і в електронному.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваних постанов з огляду на таке.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Варто зауважити, що суд при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи із конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна із передбачених ч. 2 ст.150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для забезпечення адміністративного позову суд може вживати заходи шляхом: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; заборони відповідачу вчиняти певні дії; встановлення обов`язку відповідача вчинити певні дії; заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (частина перша статті 151 КАС України).

Водночас, при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх тверджень, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

При вирішенні питання щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову підлягають врахуванню пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Також, суд звертає увагу на те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише спрямована на виконання вимог статті 2 КАС України, на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та має тимчасовий характер - до вирішення спору по суті.

При розгляді апеляційної скарги та перегляді ухвали про забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Судом встановлено, що 29.07.2020 ПП «Мале підприємство «Вікфіл» (векселедержатель) було пред`явлено ТОВ «НВП «Гетьман», як правонаступнику Асоціації фермерських господарств «Таврія» (векселедавець), до оплати вексель АА2737694 загальною номінальною вартістю 14 322 328,93 грн.

31.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. за заявою МП «Вікфіл» складено протест про неоплату векселя АА2737694 на суму 14 322 328,93 грн.

Того ж дня приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. на підставі протесту векселя про неоплату вчинила виконавчий напис № 402 про стягнення з ТОВ «НВП «Гетьман» на користь МП «Вікфіл» заборгованості в сумі 14 322 328,93 грн.

На виконання вказаного виконавчого напису 31.07.2020 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Варава Р.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 62701479. Боржником визначено ТОВ НВП Гетьман, , що знаходиться за адресою: вул. Волинська, 10А, м. Львів.

31.07.2020 відповідач в межах виконавчого провадження № 62701479 виніс також постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в банківських установах, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 15 755 130,82 грн.

Тобто, предметом спору є визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. від 31.07.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62701479 та про арешт коштів боржника, накладеного в рамках цього виконавчого провадження.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтував необхідність застосування таких заходів тим, що виконавцем вчиняються активні виконавчі дії, зокрема, виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника (позивача), а також вчиняються дії спрямовані на стягнення заборгованості з позивача.

Вважає, що оскаржувані постанови до моменту вирішення судом питання щодо їх правомірності та набрання рішенням по справі законної сили, значною мірою негативно впливатимуть на майнові права та інтереси не лише позивача, а й третіх осіб найманих працівників, контрагентів інвесторів, оскільки фактично перешкоджатимуть здійсненню господарській діяльності ТОВ НВП «Гетьман».

Вказує, що сума до стягнення за виконавчим написом становить 15 755 130,82 грн. Стягнення такої суми грошових коштів приватним виконавцем до вирішення судом справи по суті повністю паралізує діяльність ТОВ «НВП «Гетьман», заблокує можливість останнього здійснювати розрахунки з контрагентами, що призведе до порушення договірних зобов`язань та нарахування штрафних санкцій.

Оцінивши наведені заявником доводи в обгрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає заяву належним чином мотивованою, наявність посилань на достатні підстави для задоволення заяви.

Зібраними доказами у справі підтверджуються спричинені незворотні негативні наслідки для заявника і наявність таких наслідків істотно ускладнює, а здебільшого і унеможливлює ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлив правову позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, в якій зазначено, зокрема, що судам необхідно враховувати, що, згідно з ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Оцінка такої відповідності та співмірності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

У цьому випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. У даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також колегія суддів зазначає, що протиправність оскаржуваних постанов встановлена постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020.

Суд у цій справі дійшов висновку, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Варава Р.С., отримавши заяву про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса й за відсутності інформації про місцезнаходження майна ТОВ «НВП «Гетьман» на території виконавчого округу м. Києва, не мав підстав для відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі м. Києва, а відтак, і вчиняти інші дії в межах такого виконавчого провадження, оскільки місцезнаходження боржника знаходилося у виконавчому окрузі м. Львова, а інформація про місцезнаходження майна на території виконавчого округу м. Києва була відсутня, та зобов`язаний був повернути виконавчий напис приватного нотаріуса.

Відтак є очевидними ознаки протиправності рішень приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С.

А відповідно до пункту 2 частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Вказане положення є самостійною і достатньою підставою для забезпечення позову.

Підсумовуючи зазначене, прийняте судом першої інстанції рішення щодо забезпечення позову є співмірним та відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідатиме інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Варави Романа Сергійовича залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року про забезпечення позову в справі № 380/6158/20 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Л. Я. Гудим
Постанова складена у повному обсязі 25 вересня 2020 року.