Справа № 560/3941/20
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3941/20
РІШЕННЯ
іменем України

29 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у нездійсненні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням до складових місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (далі по тексту - Постанова №889), індексації грошового забезпечення, встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі по тексту - Закон №1282-ХІІ), та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням пільгової вислуги років, що разом складає повних 15 років;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням пільгової вислуги років, що разом складає повних 15 років, та включенням до складових місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, та індексації грошового забезпечення, встановленої Законом №1282-ХІІ, з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачка зазначила, що отримала одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 100976,40 грн. До складу грошового забезпечення, яке враховувалось при виплаті одноразової грошової допомоги, входили посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за кваліфікацію та премія. Вважає, що відповідач протиправно не врахував до складу грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію. Також вказала, що відповідач при розрахунку одноразової грошової допомоги врахував 14 років календарної служби, а не загальної 15 років. Позивачка просила позов задоволити в повному обсязі.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що передбачена Постановою №889 щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення, оскільки має окремий, особливий і разовий характер, виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких визначений у Постанові №889, та за наявності коштів для її виплати. Вказав, що індексація позивачці виплачена після звільнення, тому також не входить до складу грошового забезпечення, яке враховувалось при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні. На час звільнення позивачки її календарна вислуга складала 14 років 10 місяців 21 день, пільгова 01 рік 01 місяць 05 днів. При нарахуванні одноразової грошової допомоги враховувався показник календарної вислуги. За таких обставин, просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 28.07.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Позивачка - проходила військову службу у Державній прикордонній службі України.

Наказом начальника Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 15.06.2018 №218-ос відповідно до підпункту "а" пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ) позивачка звільнена з військової служби у запас.

Наказом начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.06.2018 №280-ОС позивачка виключена зі списків особового складу загону та знята з усіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 18.05.2020 №159 позивачці виплачена одноразова допомога при звільненні за 14 років в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 100976,40 грн. До складу грошового забезпечення, яке враховувалось при виплаті одноразової грошової допомоги, входили посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за кваліфікацію та премія.

08.06.2020 позивачка звернулась до Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України за заявою про перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації та повної вислуги 15 років.

Листом від 18.06.2020 №11/М-114 Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління ДПС України повідомив позивачку, що щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація до складу грошового забезпечення на момент звільнення не включались.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо здійснення нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні протиправною, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі по тексту - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За змістом частини 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Підпунктом 2 пункту 1 Постанови №889, чинної на час проходження позивачкою військової служби, Уряд установив, з-поміж іншого, щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) з 01 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Позивачці виплачена одноразова допомога при звільненні за 14 років в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 100976,40 грн. До складу грошового забезпечення, яке враховувалось при виплаті одноразової грошової допомоги, не включена щомісячна додаткова грошова винагорода.

Позиція відповідача ґрунтується на нормах Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 №595, за змістом пункту 8 якої винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Разом з тим, під час розгляду цієї справи відповідач, застосовуючи вищезазначену Інструкцію як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, не врахував пріоритетності законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Частиною 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ Міністру оборони України надані повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом, не віднесені до його компетенції та можуть бути змінені лише законодавцем.

Аналогічну правову позицію виклав у своїх постановах Верховний Суд від 19.03.2020 у справі №820/5286/17, від 14.04.2020 у справі № 820/3719/18, а також від 29.04.2020 у справі №240/10130/19.

Таким чином, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.

При цьому, питання щодо складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17.

У постанові від 06.02.2019 по справі № 522/2738/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2020 №160 позивачці на постійній основі перед звільненням нараховувалась та виплачувалась щомісячно додаткова грошова винагорода на підставі Постанови №889, тому підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені у постанові від 31.07.2019 по справі №826/3398/17.

Таким чином, відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивачки, з якого нарахована одноразова грошова допомога при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду, що передбачена Постановою №889.

Разом з тим, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2020 №524 ОСОБА_1 індексація за 2015-2018 роки в сумі 6871,73 грн виплачена 24.06.2020.

Оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний щомісячний характер, тому відповідач також протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивачки, з якого нарахована одноразова грошова допомога при звільненні, індексацію грошового забезпечення.

Тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у нездійсненні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням до складових місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, індексації грошового забезпечення, встановленої Законом №1282-ХІІ, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу з включенням до складових місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, індексації грошового забезпечення, встановленої Законом №1282-ХІІ, слід задоволити.

Так, за змістом частини 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічна правова норма міститься в пункті 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі по тексту - Порядок №393).

Відповідно до пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII та пункту 10 Порядку №393 законодавець розмежовує визначення самого права військовослужбовця, крім військовослужбовців строкової військової служби, на таку одноразову грошову допомогу при звільненні та визначення розміру такої допомоги.

В розумінні вказаних правових норм військовослужбовець, що звільнений з військової служби за закінченням контракту, крім військовослужбовців строкової військової служби, має право на виплату одноразової грошової допомоги "за наявності вислуги 10 років і більше". При цьому, законодавець не передбачає, що таке право набувається за умови наявності певного виду вислуги (календарної, пільгової, тощо).

Більш того, законодавець не надає визначень ні "календарної вислуги років" ні "пільгової вислуги років". Правовими нормами Порядку №393 та Закону №2011-XII законодавець лише визначає періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах. Тобто, законодавець визначає лише способи обчислення вислуги років.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №806/2104/17.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у випадку звільнення військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби, з військової служби за закінченням контракту такі військовослужбовці мають права на спірну одноразову грошову допомогу за наявності вислуги 10 років і більше незалежно від способу її обчислення (у календарному обчисленні чи на пільгових умовах).

На момент звільнення вислуга років позивачки з врахуванням пільгової вислуги становить 15 років 11 місяців 26 днів. Тому остання має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням пільгової вислуги років, що разом складає повних 15 років.

За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці одноразову грошову допомогу з урахуванням пільгової вислуги років також підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позов слід задоволити.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачкою судовий збір слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України, що полягає у нездійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням до складових місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", індексації грошового забезпечення, встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення", та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням пільгової вислуги років, що разом складає повних 15 років.

Зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління ДПС України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням пільгової вислуги років, що разом складає повних 15 років, та включенням до складових місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", індексації грошового забезпечення, встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення", з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 840,80 грн (вісім сорок гривень 80 коп.) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 )
Відповідач:Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління ДПС України (Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700 , код ЄДРПОУ - 14321831)

Головуючий суддя О.Л. Польовий