Справа № 420/3356/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3356/20

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 03 червня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлій О.О., Єщенко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень ,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними постанов головного державного виконавця Щеглової Є.В. Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.03.2020 року про закінчення виконавчих проваджень №60945726, №61144302, №58172870, щодо невиконання рішень Одеського окружного адміністративного суду по справам № 420/3944/19 від 31 жовтня 2019 року та №420/3196/19 від 12 вересня 2019 року, в частині:

- поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді начальника відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського р-ну та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області з 06 листопада 2015 року, згідно порядку перехідного періоду, що зазначений в Законі України «Про Національну поліцію»,

- та в частині - зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну, поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року) і скасувати ці постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем всупереч службової інструкції в мотивуючій частині постанови № 58172870 від 30.03.2020 в частині «встановлено» не вказано обставини закриття виконавчого провадження, а вказано лише той факт, що на адресу відділу надійшли листи з ГУНП та ГУ МВС в Одеській області, та що в тих листах не надано аналізу та висновку. Головний державний виконавець винесла постанову по ВП № 61144302 від 30.03.2020 р., де допустила виконання рішення суду з порушенням закону, а саме майора ОСОБА_1 поновлено та службі в органі внутрішніх справ на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та міста Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року, однак відповідно до трудової книжки позивача поновлено на службі, а саме на службі в органах внутрішніх справ. Згідно запису трудової книжки № 12 від 20.05.2019 запис за № 11 вважати не дійсним Нз ГУМВС № 5 о/с від 18.02.2020 Поновлений на службі в органах внутрішніх справ. Старший державний виконавець Відділу забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства в Одеській при закінченні виконавчого провадження проігнорувала положення закону про те, що судове рішення ухвалюється іменем України, є обов`язковим до виконання. Виконавче провадження було закінчено з тих же підстав, яким неодноразово судами різних інстанцій уже була дана належна оцінка і обґрунтовано не були прийняті до уваги як належні докази. Одеський окружний адміністративний суд своїми рішеннями у справах №420/3196/19 від 12 вересня 2019 р., № 420/3944/19 від 31 жовтня 2019 р. № 420/2033/19 від 18 квітня 2019 року при аналогічних обставинах визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду» по справі № 815/863/18 від 19.12.2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у які зазначив про порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення невірного рішення.

У своїх доводах апелянт зазначає що спірні постанови від 30.03.2020 року про закінчення виконавчих проваджень №№ 61144302, 60945726, 58172870 прийнято безпідставно, оскільки фактично апелянта не поновлено за рішеннями суду на посаді всупереч прийнятих відносно поновлення позивача на роботі судових рішень, які набрали законної сили.

11.08.2020 року за вхід № 15843/20 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач у справі зазначив про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи,постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року по справі №815/863/18 апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Одеській області та Головного управління МВС України в Одеській області (Ліквідаційна комісія) задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління МВС України в Одеській області № 2 о/с від 04.01.2018 року в частині звільнення з 06.11.2015 року у запас Збройних сил за пунктом 64 г (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_1 (М-106948), начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар ГУ МВС України в Одеській області;

- поновлено майора міліції ОСОБА_1 на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області з 06 листопада 2015 року;

- стягнуто з Біляївського районного відділу УМВС України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2016 року по 23.07.2018 року у розмірі 87969,60 грн. (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 60 копійок);

-зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції, як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року);

-допущено негайне виконання рішення суду в частині ОСОБА_2 на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області та в частині стягнення з Біляївського районного відділу УМВС України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4501,88 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.38-43).

08 січня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №815/863/18 (т.1 а.с.210-211) про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції, як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 23.01.2019 року №58172870 (т.1 а.с.212-213) відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №815/863/18 від 08.01.2019 року щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції, як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року).

Вказана постанова направлялась позивачу 23.01.2019 року листом №09.1-365/В-1 (т.1 а.с.214).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову від 30.03.2020 року про закриття виконавчого провадження, якою встановлено, що на адресу Відділу надійшов лист Головного управління Національної поліції в Одеській області про повне фактичне виконання рішення суду, що підтверджується листом ГУМВС України в Одеській області та листом начальника ГУНП в Одеській області. Керуючись вимогами п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавче провадження закінчити (т.1 а.с.20-21, 242-243).

Також судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року по справі №420/3196/19, яке набрало законної сили 26.11.2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління МВС України в Одеській області № 6 о/с від 17.05.2019 року в частині звільнення з 20.05.2019 у запас Збройних сил за пунктом 64 г (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_1 (М-106948), начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар ГУ МВС України в Одеській області). Поновлено майора міліції ОСОБА_1 на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області з 20.05.2019. Стягнуто з Біляївського районного відділу УМВС України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.05.2019 по 12.09.2019 у розмірі 16974 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні). Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції, як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року). Стягнуто солідарно з Головного управління МВС України в Одеській області та Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області та в частині стягнення з Біляївського районного відділу УМВС України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4501,88 грн. (т.1 а.с.53-69).

04 грудня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/3196/19 про поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області з 20.05.2019 (т.1 а.с.170-171).

Також, 04 грудня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/3196/19 (т.1 а.с.205-206) про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції, як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року).

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04 лютого 2020 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61144302 щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/3196/19 від 04.12.2019 року про поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області з 20.05.2019 (т.1 а.с.173-174).

Вказана постанова направлена позивачу супровідним листом від 04.02.2020 року №10.03-1770 (т.1 а.с.172).

30 березня 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову №61144302 про закінчення виконавчого провадження, у якій встановлено, що вимоги виконавчого листа виконано у повному обсязі, що підтверджується витягом з наказу начальника ГУМВС України в Одеській області № 5 о/с від 18.02.2020 та копією трудової книжки ОСОБА_1 . Керуючись вимогами п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавче провадження закінчити (т.1 а.с.16-17, 186-187).

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09 січня 2020 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60945726 (т.1 а.с.191-192) щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/3196/19 від 04.12.2019 року про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо прийняття до лав Національної поліції, як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року).

Вказана постанова направлена позивачу супровідним листом від 09.01.2020 року за №292 (т.1 а.с.190).

30 березня 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову №60945726 про закінчення виконавчого провадження, у якій встановлено, що на адресу Відділу надійшов лист Головного управління Національної поліції в Одеській області про повне фактичне виконання рішення суду, що підтверджується листом ГУМВС України в Одеській області та листом начальника ГУНП в Одеській області. Керуючись вимогами п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавче провадження закінчити (т.1 а.с.18-19, 203-204).

Позивач, не погоджуючись з вищевказаними постановами про закінчення виконавчих проваджень, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови державним виконавцем були прийняті обґрунтовано з передбачених Законом України «Про виконавче провадження» підстав, а саме фактичного виконання рішень судів, на підставі яких були прийняті видані виконавчі листи з виконання яких й були відкриті виконавчі провадження №№ 60945726, 61144302, 58172870.

Також суд першої інстанції зазначив, що спірні постанови про закінчення виконавчих проваджень повністю відповідають вимогам Інструкції № 512/5.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон України № 1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону України №1404-VIII).

Як передбачено п.1 ч.2 ст.18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 4 статті 19 Закону України №1404-VIII закріплено обов`язок сторін невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 11 лютого 2020 року Головним управлінням МВС України в Одеській області прийнято наказ №5о/с по особовому складу, згідно якого на виконання рішення Одеською окружного адміністративного суду від 12.09.2019 винесеного у справі № 420/3196/19, а також постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.01.2020 ВП №60945726, майора міліції ОСОБА_1 (М-106948), начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в області поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в області з 20 травня 2019 року.

Вказані обставини на переконання колегії суддів свідчать про те, що Головним управлінням МВС України в Одеській області було виконано рішення Одеською окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі № 420/3196/19 в частині про поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області з 20.05.2019 року.

Вказане свідчить про необґрунтованість доводів апелянта про те, що Головним управлінням МВС України в Одеській області не виконано вищевказане рішення в частині поновлення його на службі з посиланням на трудову книжку, виходячи з наступного.

Пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року передбачено, що у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за N таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: «Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі».

Таким чином, запис у трудовій книжці позивача під №12 «запис за №11 вважати недійсним, поновлений на службі в органах внутрішніх справ» та «Н-з ГУ МВС №5о/с від 18.02.2020» відповідає вимогам вищевказаної інструкції та на переконання колегії суддів підтверджує, що ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області з 20.05.2019 року (т.1 а.с.72-73).

На підставі зазначеного вище, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Щеглової Є.В. Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.03.2020 року про закінчення виконавчого провадження №61144302.

Оцінюючи доводи апелянта про протиправність постанов головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. від 30.03.2020 року про закінчення виконавчих проваджень №60945726 та №58172870, апеляційний суд виходить з наступного.

Як свідчать матеріали справи, підставою прийняття постанов від 30.03.2020 року про закінчення виконавчих проваджень №60945726 та №58172870 став лист Головного управління Національної поліції в Одеській області про повне фактичне виконання рішення суду, що підтверджується листом ГУМВС України в Одеській області та листом начальника ГУНП в Одеській області.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій з матеріалів виконавчих проваджень №60945726 та №58172870 судом першої інстанції було встановлено, що до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 11 березня 2020 року надійшла заява Головного управління Національної поліції в Одеській області №20/385 (т.1 а.с.199), згідно якої повідомлено:, що на Головне управління рішенням суду по справі № 815/863/18 було покладено один обов`язок щодо розгляду питання по прийняттю ОСОБА_1 до лав Національної поліції.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року по справі №815/863/18 розглянуто питання щодо прийнята ОСОБА_1 на службу до поліції, але позитивного рішення прийнято не було.

Також, у вказаній заяві, боржником у виконавчому провадженні було вказано, що в мотивувальній частині ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 року по справі № 815/863/18 суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при прийнятті рішення судом не було зобов`язано відповідача ГУНП в Одеській області прийняти конкретне за змістом рішення, а зобов`язано лише розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції та у межах своєї компетенції прийняти відповідне рішення.

Враховуючи що питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції ГУНП в Одеській області було розглянуто у вересні 2018 року, частина обов`язків покладених на ГУНП в Одеській області рішеннями суду були належним чином виконані.

До вказаної заяви Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було додано лист ГУМВС України в Одеській області від 20.05.2018 року №9/5111(а), яким воно просить Головне управління Національної поліції в Одеській області повідомити про прийняття (неприйняття) ОСОБА_1 на посаду в ГУНП в Одеській області та роз`яснити процедуру набору кандидатів на службу до поліції на вакантні посади (т.1 а.с.201) та лист Головного управління Національної поліції в Одеській області від 20.09.2018 року №9/5111 (т.1 а.с.200), у якому зокрема зазначено, що «…Звернення ОСОБА_1 щодо прийняття на службу до поліції були розглянуті, але позитивного рішення не прийнято».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 8 розділу XI Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції (п. 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно з п.10 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як встановлено п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114), у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Приписами підпункту «з» пункту 64 Положення №114 передбачено, що особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

З аналізу наведених норм слідує, що працівник міліції, посада якого скорочена, може бути прийнятий на службу до поліції, за умови його відповідності вимогам до поліцейських, одним із двох способів: шляхом видання наказу про призначення за його згодою або шляхом проходження конкурсу. І лише якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття певних посад і не подала заяви (рапорту) про участь в конкурсі на зайняття певної посади, виникають підстави для застосування пункту 10 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» щодо звільнення особи за скороченням штатів.

Як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.05.2020 року по справі №802/280/16-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області виконано вимоги постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року по справі №815/863/18 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року по справі №420/3196/19 про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції, як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при прийнятті рішення судом не було зобов`язано відповідача прийняти конкретне за змістом рішення, а зобов`язано лише розглянути питання та у межах своєї компетенції та прийняти відповідне рішення.

За таких обставин, враховуючи те, що законодавством України не передбачено обов`язку Головного управління Національної поліції в Одеській області при не прийнятті працівника міліції на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення скласти про це рішення конкретної форми (у вигляді резолюції, наказу, тощо), а також у вказаних рішеннях суду не було імперативної вказівки на прийняття саме позитивного для позивача рішення, суд доходить висновку, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області виконано вимоги постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року по справі №815/863/18 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року по справі №420/3196/19 в частині зобов`язання розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 до лав Національної поліції, як такого, що виявив бажання проходити службу в поліції у передбачений Законом України «Про Національну поліцію» строк (тобто до 07.11.2015 року), а відтак у цій частині позовних вимог також слід відмовити.

При цьому до суду не надано доказів встановлення судом порядку виконання вищевказаних рішень.

Незгода позивача з відмовою Головного управління Національної поліції в Одеській області прийняти його до лав Національної поліції може бути предметом оскарження в рамках окремого адміністративного позову.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на невідповідність оскаржуваних постанов відповідача вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), , колегія суддів дослідивши зміст оскаржуваних постанов вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відповідності цих спірних постанов вимогам вищевказаної Інструкції № 512/5.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі № 420/3356/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування постанов - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.