Справа № 240/2966/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/2966/20

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування вимог,

встановив:

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування постанови.

Ухвалою від 11.03.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду копії позову з додатками для відповідача та доказу сплати судового збору.

На усунення недоліків позивач надав копію позову з додатками та просив продовжити строк на усунення недоліків для сплати судового збору через затримку фінансування у зв"язку з введеним у країні карантином.

Ухвалою від 31.03.2020 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня закінчення карантину.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020 року, визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020.

З огляду на внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до Закону №731-IX стосовно перебігу процесуальних строків під час карантину, пов`язаного запобіганню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк для усунення недоліків позовної заяви закінчився 06.08.2020.

10.08.2020, позивач подав клопотання, в якому просив продовжити строк на усунення недоліків для сплати судового збору через затримку фінансування у зв"язку з карантином.

Ухвалою від 31.08.2020 задоволено клопотання представника позивача та продовжено строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

Копію ухвали позивачем отримано 07.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На адресу суду від позивача надійшло клопотання, в якому він просить визнати поважними причини пропуску строку для усунення недоліків позовної заяви та продовжити такий строк. В обгрунтування клопотання зазначив, що уряд продовжив карантин до 31.10.2020. На сьогоднішній день на рахунках Головного управління Держгеокадстру у Житомирській області відсутня достатня кількість коштів для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, що за змістом вказаної норми є правом, а не обов`язком суду.

Продовження строку - це надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Таким чином, особа, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку, дотримання вимог процесуального закону, в тому числі щодо оплати судового збору.

Посилання представника позивача на продовження карантину до 31.10.2020 до уваги не приймаються, оскільки всі процесуальні строки, які були продовжені на період дії карантину, завершились 06.08.2020. Ухвалами суду, за клопотанням представника, позивача неодноразово продовжувався строк для усунення недоліків позовної заяви. За даний час управління, що утримується за рахунок державного бюджету, могло вжити заходів в межах бюджетних асигнувань та здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору. Докази вжиття таких заходів позивачем не надано.

Отже, позивач, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому відсутність коштів на рахунку, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не повинна впливати на можливість неухильного виконання заявником покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, вважаю, що невжиття суб`єктом владних повноважень своєчасних заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною підставою для продовження строку для усунення недоліків, тим більше, що позивачу неодноразово судом надавалася можливість для вчинення всіх залежних від управління, дій необхідних для сплати судового збору.

Таким чином, суд звертає увагу, що позивачем у встановлений ухвалою суду спосіб та строк не було усунуто усіх недоліків позовної заяви. Підстави для продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви відсутні.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини шостої статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє у хвалу.

Оскільки позивачем у встановлений ухвалою строк не було усунуто недоліки позовної зави, позовна заява Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви відмовити.

Позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування вимог повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос