Справа № 520/13206/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 вересня 2020 р. справа № 520/13206/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Василенко А.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Папая С.О. (ордер Серія АХ№1024026 від 10.09.2020),

представника відповідача - Крашеніннікова В.В. (витяг з наказу №87 о/с від 07.02.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України (вул. Полтавський шлях, буд. 20,м. Харків,61052, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника УПО в Харківській області Бараш Е.Ю. №443 о/с від 27.06.2018 №9п про звільнення зі служби поліції капрала ОСОБА_1 , поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Харківського міського відділу Управління поліції охорони в Харківській області;

- зобов`язати Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України поновити капрала поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Харківського міського відділу Управління поліції охорони в Харківській області;

- стягнути з Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 28.06.2018 по день поновлення на службі;

- допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення на службі та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Управління поліції охорони в Харківській області №443 о/с від 27.06.2018 №9п його було звільнено зі служби в органах поліції на підставі п.6 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». Вважаючи оскаржуваний наказ незаконним та протиправним, оскільки, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення накладено на ОСОБА_1 з порушенням законодавчо визначеної процедури звільнення, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх трудових прав.

Відповідач - Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України, надав через канцелярію суду письмовий відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що виданню оскаржуваного наказу слугувало службове розслідування, яким підтверджено факт грубого порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, яке виразилось у відвертому ігноруванні вимог норм етичної поведінки працівників поліції, невиконання вимог ст.7 Закону України «Про Дисциплінарний статут ОВС України», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, у зв`язку з чим, представник відповідача вважає, що підстав для задоволення позовних вимог не має.

У відповіді на відзив, позивач вказав, що висновок службового розслідування про встановлення порушення позивачем Правил етичної поведінки поліцейських передчасний, так як, пояснення щодо скоєного проступку позивач у відношенні до себе давав під тиском органів прокуратури, у зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача не погодився з доводами позивача, зазначивши, що наведені ним доводи не підтверджуються жодними доказами, тому не мають прийматися судом до уваги при прийнятті рішення.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року відкрито спрощене провадження у справі та поновлено позивачу строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Крашенінніков В.В., у судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , з 23.05.2017 проходив службу в органах Національної поліції в званні капрала на посаді поліцейського взводу ОО та ПБ роти фізичної безпеки Харківського МВ Управління поліції охорони в Харківській області.

23 червня 2018 року до чергової частини УПО Харківської області від чергового ЧЧ ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м.Харків, просп.Московський, 274 затримано поліцейського взводу ОО та ПБ роти фізичної безпеки Харківського МВ Управління поліції охорони Харківської області капрала поліції ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні злочину за частиною 2 статті 185 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001405 від 23.06.2018.

У зв`язку із отриманням вказаної інформації, 25 червня 2018 року Управлінням поліції охорони в Харківській області винесено наказ №270 "Про призначення службового розслідування", яким призначено проведення службового розслідування та тимчасово на час проведення службового розслідування відсторонено від несення служби поліцейського взводу ОО та ПБ роти фізичної безпеки Харківського МВ УПО Харківської області капрала поліції ОСОБА_1 .

Висновком службового розслідування від 26.06.2018 поліцейського взводу ОО та ПБ роти фізичної безпеки Харківського МВ УПО Харківської області капрала поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, яке виразилось у відвертому ігноруванні вимог норм етичної поведінки працівників поліції, невиконані вимог ст.7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та наказу МВС України від 09.11.2016 №1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», керуючись ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції України та позбавити щомісячної премії за червень 2018 року а повному обсязі.

Наказом Управління поліції охорони в Харківській області від 27.06.2018 №9п «Про покарання ОСОБА_1 » ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з Національної поліції України та позбавлено щомісячної премії за червень 2018 року в повному обсязі.

27 червня 2018 року Т.в.о. начальника Управління поліції охорони в Харківській області Е.Ю.Бараш прийнято наказ №443 о/с, яким звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України "Про Національну поліцію" капрала поліції ОСОБА_1 (0031982), поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки роти з фізичної безпеки Харківського міського відділу Управління поліції озорони в Харківській області.

З вказаним наказом позивач повідомлений 27.06.2018 року, що підтверджується його особистим підписом на наказі.

Згідно розписки від 27.06.2018, складеної ОСОБА_1 , трудову книжку, військовий квиток та направлення до РВК отримав 27.06.2018, претензій до ВКЗ з приводу звільнення не має.

Не погоджуючись з наказом Управління поліції охорони в Харківській області №443 о/с, №9п від 27.06.2018 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з Національної поліції України та наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Припасами частини 1 статті 2 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 17 та частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Особа, яка вступає на службу до поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, текст якої наведено у частині 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", та скріплює її власноручним підписом. Присяга покладає на працівника поліції всю повноту відповідальності за виконання ним службових обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача визначено пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Суд зазначає, що Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII вступив у силу 07.10.2018, а тому, на момент проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач керувався нормами Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Так, відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Згідно з частиною 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Статуту).

Приписами статті 3 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Приписами пунктів 2.2, 2.5, 2.6 Інструкції №230 встановлено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Приписами п. 5.1 5.4 Інструкції встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Суд зазначає, що підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок. Сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни, а саме наявність виключно фактичних даних, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним та дією/бездіяльністю порушника дисципліни.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з Національної поліції України, стало саме порушення службової дисципліни статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Так, згідно висновку службового розслідування встановлено, що 23.06.2018 приблизно о 01 год. 00 хвилин, у ОСОБА_1 після вживання алкогольних напоїв раптово виник намір на вчинення неправомірних дій пов`язаних з відкритим викраденням чужого майна, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно вчинив грабіж.

Реалізуючи свій злочинний намір 23.06.2018 приблизно о 01 годині 00 хвилин перебуваючи біля буд.250 по пр.Московському в м.Харкові ОСОБА_1 усвідомлюючи свою фізичну перевагу підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_2 , з метою придушення її волі представившись працівником поліції та пред`явив жетон працівника поліції, схопив останню за волосся, повалив на землю, і коли ОСОБА_2 перебувала на колінах, вдарив останню ногою один раз в обличчя, після цього один раз вдарив ногою у живіт, та повторно вдарив ногою один раз в обличчя.

Продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_1 стягнув з середнього пальця лівої руки ОСОБА_2 срібну каблучку з червоним камінням та вихопивши сумочку останньої, дістав із неї грошові кошти у сумі 300 гривень, якими він незаконно заволодів та покинув місце злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Опитаний з цього приводу ОСОБА_1 пояснив, що 23 червня 2018 року він перебував поза службою. В цей час йому зателефонував його знайомий ОСОБА_4 , з яким він навчався у Харківському автотранспортному технікумі і запросив його зустрітися та випити пива, на що ОСОБА_1 погодився. Після вживання пива вони зустрілися зі знайомим ОСОБА_4 . ОСОБА_5 і вже разом продовжували вживати пиво у громадських місцях. Після вживання пива ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 та раніше незнайомим ОСОБА_6 перебуваючи у нетверезому стані викликали автомобіль таксі для того щоб знайти біля проїжджої частини повій та "порозважатися" з ними. Для цього ОСОБА_1 зняв з власної банківської картки 1000 грн. та придбавши ще 3 пляшки пива сів разом з товаришами у автомобіль таксі і вирушили по проспекту Московському у м.Харкові у пошуках повій.

Проїжджаючи приблизно о 01 годині ночі біля будинку №250 по проспекту Московському вони з автомобіля помітили раніше незнайому молоду жінку та попросили водія зупинити автомобіль. Підійшовши до незнайомої жінки ОСОБА_1 почав обговорювати з нею питання ціни послуги, які вона могла надавати як повія, але під час розмови вона запитала у ОСОБА_1 чи не причиняють вони їй шкоду, так як вона їх раніше не бачила і не знає хто вони є. ОСОБА_1 сказав, що вони не мають, наміру причинити їй шкоду та показав їй жетон поліцейського, на що остання почала висловлювати незадоволення на адресу поліції. Як вказав опитаний ОСОБА_1 , його це обурило, але він не пам`ятає деталі подій, які відразу відбувалися після цього.

ОСОБА_1 заявив що він не мав наміру забирати у незнайомої гроші, так як нього були свої 1000 грн. Стосовно обручки ОСОБА_1 вказав, що під чаї спілкування та сварки між ним та незнайомою остання могла йому підкинути у кишеню його штанів. Після цього ОСОБА_7 з товаришами покинули місце події на автомобілі, але через нетривалий час були зупинені працівникам патрульної поліції, які прибули на місце за викликом невідомої по телефону.

Суд зазначає, що відповідно до абзаців 1, 2, 3 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України (який діяв на момент проведення службового розслідування), службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу.

Суд вважає за необхідне наголосити, що законодавством України передбачені спеціальні норми, що регулюють порядок проходження служби поліцейськими, а саме норми Закону України "Про Національну поліцію", норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України, норми Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції. Ці норми вимагають від кожного поліцейського бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті. Поведінка поліцейського завжди, і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет поліцейського. Бездоганне виконання моральних зобов`язань забезпечує право поліцейського на довіру суспільства, повагу, визнання і підтримку громадян. Порушення спеціальних норм проходження служби є дисциплінарним проступком, який може потягнути за собою дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Суд зазначає, що своїми діями, а саме перебуваючи у нетверезому стані, пред`явив жетон працівника поліції незнайомій жінці з якою вступив в конфлікт з приводу надання нею послуг як повії, не відповідають високим стандартам вимог до поліцейського, паплюжать ділову репутацію та авторитет поліцейського та органів поліції в цілому, та не може бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті.

Суд звертає увагу, що наявність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення не було підставою для його звільнення та не ототожнювалася з дисциплінарною відповідальністю.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Отже, порушення безпосередньо службової дисципліни, а не вчинення кримінального правопорушення є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

При цьому, згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку (частина перша).

Частиною 1 статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов`язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Водночас, частиною 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Суд зазначає, що в даній справі не розглядається питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності. Дана справа стосується наявності дисциплінарного проступку особи, а саме поведінки працівника поліції у відповідних умовах, відповідності дій працівника поліції службовій дисципліні. Саме бездіяльність капрала поліції ОСОБА_1 була досліджені в ході службового розслідування та надано висновок з питань, чи відповідає вона високим стандартам працівника поліції, чи викликає довіру і підтримку у суспільства, чи не ганьбить авторитет поліції України, чи продемонстрував працівник поліції у відповідних умовах особисту дисциплінованість поліцейського, чи така поведінка працівника поліції сумісні з посадою працівника поліції.

Тому посилання представника позивача на те, що вина ОСОБА_1 , не доведено у кримінальному провадженні, а тому не може бути підставою для звільнення з поліції, є необґрунтованим, оскільки судом досліджується саме вчинення дисциплінарного проступку, а не встановлюється вина позивача у вчиненні дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність.

В силу статті 64 Закону України "Про національну поліцію" при прийнятті на службу до поліції капрал поліції ОСОБА_1 складав Присягу на вірність Українському народові, і усвідомлював свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Проте, поведінка ОСОБА_1 не свідчить про те, що він з гідністю несе високе звання поліцейського, а свідчить про те, що особа підриває авторитет поліції, оскільки така поведінка викликає обурення у суспільства та безпосередньо свідчить про порушення вимог норм законодавства України.

Отже, в діях капрала поліції ОСОБА_1 вбачається порушення Присяги працівника поліції, що і було встановлено висновком Комісії УПО в Харківській області.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України затверджені Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 .

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Приписами пунктів 1, 2 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема, сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Пунктами 1 (абз.1) Розділу II та пунктом 3 Розділу IV Правил передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Суд зазначає, що при вирішені питання щодо правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідно дослідити сумісність вчинення позивачем протиправного діяння з проходженням служби в органах поліції.

Щодо посилань представника позивача на те, що службове розслідування проведено із порушенням, оскільки позивач надавав пояснення щодо події, яка сталася 23.06.2018 надані ним під тиском з боку працівників органів прокуратури, суд зазначає, що доказів неправомірних дій прокуратури не надані позивачем в ході судового розгляду справи.

Крім того, порушення порядку проведення службового розслідування відносно позивача не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який є несумісний з проходженням служби в органах поліції.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного суду, викладеними у постанові від 26 вересня 2018 року по справі №805/1209/17-а.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 суперечать змісту Присяги працівників поліції, оскільки підриває довіру громадян як до працівників поліції, так і до органів Національної поліції в цілому, принижує їх авторитет. Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що своїми діями, які знайшли відображення у висновку службового розслідування, позивачем порушено службову дисципліну, що робить неможливим його подальшу службу в органах поліції.

Суд звертає увагу, що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

Таким чином, суд доходить висновку, що наказ №9п та №443 о/с від 27.06.2018 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України прийнято відповідачем у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України, у зв`язку із чим, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування вищевказаного наказу не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині поновлення капрала поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу ОО та ПБ роти фізичної безпеки Харківського МВ Управління поліції охорони в Харківській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є похідними від позовних вимог про скасування наказу т.в.о. начальника Управління поліції охорони в Харківській області №9р та №443 від 27.06.2019 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції України, а тому також не підлягають задоволенню.

Отже, проаналізувавши наведені норми законодавства та оцінивши встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку про наявність факту скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що дискредитує звання працівника поліції та свідчать про порушення капралом поліції ОСОБА_1 вимог статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського.

Враховуючи наявність встановлених під час розгляду судом справи фактів порушення позивачем Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських та Закону України "Про Національну поліцію", а також не дотримання позивачем службової дисципліни та присяги, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення буде виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлений 21 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Панченко