Справа № 240/1380/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/1380/20

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Капинос О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.12.2019 про відмову в призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи - 21 рік та зобов"язати відповідача повторно розглянути заяву від 18.12.2019, зарахувавши до загального стажу період роботи з 31.03.1986 по 20.12.1986 в колгоспі "Перемога" в Полтавській області.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії та зарахуванні до стажу періоду роботи в колгоспі "Перемога" у зв"язку з відсутністю інформації про прийняття та вироблені мінімуми трудової участі, оскільки факт його роботи в колгоспі підтверджується оригіналом довідки та записами в трудовій книжці. З огляду на це, вважає відмову протиправною.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення у часників справи.

У встановлений в ухвалі строк відзиву на позов не надано.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020 року, визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020.

Таким чином, продовжені на період карантину строки завершились 06.08.2020.

Відповідач у строк, визначений ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлений ухвалою суду, відзив на адміністративний позов не надіслав.

Частиною 6 ст. 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

18.12.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

09.01.2020 відповідач листом №867/03.29 відмовив у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, у зв"язку відсутністю необхідного стажу роботи - 21 рік. В обґрунтування відмови відповідачем вказано на те, що до стажу роботи не зараховано період роботи в колгоспі "Перемога" в Полтавській області з 31.03.1986 по 20.12.1986, так як відсутня інформація про прийняття та вироблені мінімуми трудової участі.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058).

Згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а саме:

- потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, вік виходу на пенсію зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років та при умові що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Як встановлено статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310.

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

З трудової книжки позивача вбачається, у що він у період з 31.03.1986 по 20.12.1986 працював по договору в колгоспі "Перемога" в Полтавській області, при цьому підставою для внесення такого запису вказана довідка №112 від 20.12.1986.

Відповідно до наданої позивачем довідки Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 20.12.1986 №112 ОСОБА_1 працював в колгоспі по договору на капітальному ремонті корівника з 31.03.1986 по 20.12.1986.

Відповідно до архівного витягу Глобинської РДА від 25.11.2019 №04-02/642 з протоколу засідання правління колгоспу "Перемога" від 04.04.1986 ухвалено затвердити договір з найнятою бригадою ОСОБА_1 на капітальний ремонт корівника.

Відповідачем відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку та не зараховано до страхового стажу період роботи в колгоспі "Перемога" з 31.03.1986 по 20.12.1986, у зв"язку з відсутністю інформації про прийняття та вироблені мінімуми трудової участі.

Суд погоджується з доводами відповідача, враховуючи наступне.

Позивач проживав у зоні посиленого радіологічного контролю 19 років 1 місяць 9 днів та має посвідчення 4 категорії , громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю у 1986-1994 роках Серії В-1 №337585 від 28.12.1994, отже набув право на зниження пенсійного віку.

В той же час, статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796, визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення та передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з вимогами ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Як вбачається з трудової книжки позивача та архівних довідок, позивач не був членом колгоспу, а був найнятий за договором цивільно-правового характеру для виконання конкретної роботи, за що отримав передбачену договором суму коштів.

В наданих позивачем документах відсутня інформація про виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

За приписами ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 108, пп. а п. 109 постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1973 №590 "Про затвердження положення про порядок призначення і виплати державний пенсій" до загального стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується будь яка робота у якості робітника або службовця, незалежно від характеру та тривалості роботи та перерв.

Крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також, зокрема, будь яка робота, на якій робітник, не будучи робочим або службовцем, підлягав державному соціальному страхуванню.

Згідно ст.53 Закону СРСР "Про державні пенсії" від 14.07.1956 пенсії обчислюються з середньомісячного фактичного заробітку. В цей заробіток включаються всі види заробітної плати, на які нараховуються страхові внески, крім заробітної плати за понаднормову роботу, за сумісництво і всякого роду виплат одноразового характеру. Щорічна винагорода за вислугу років включається в заробіток, з якого обчислюються пенсії.

Крім того, за приписами п.б,г ч.1 ст.3 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" від 15.05.1990 №1480-1 право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю, у тому числі на умовах індивідуальної (групової) оренди або в особистому селянському господарстві, - за умови сплати страхових внесків у Пенсійний фонд СРСР; інші особи, які підлягають державному соціальному страхуванню.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що до стажу роботи, що дає право на пенсію зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню та за умови сплати страхових внесків.

В той же час, в наданих позивачем документах відсутня інформація як про вироблені мінімуми трудової участі так і про сплату страхових внесків з отриманої ним заробітної плати у колгоспі, а отже такий період роботи в колгоспі "Перемога" з 31.03.1986 по 20.12.1986 не може бути зарахований до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, тому відповідачем правомірно відмовлено позивачу у цьому.

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб"єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований, тому відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос