Справа № 340/3288/20
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м.Кропивницький Справа № 340/3288/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Гагаріна, 1, с.Первозванівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27652, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 25 сесії 8 скликання Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 10.04.2020 р. № 1242 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 2,000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що реалізуючи своє право на отримання земельної ділянки, у встановленому законом порядку 12.02.2020р. звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 га на території Первозванівської сільської ради, Кропивницького району, Кіровоградської області за рахунок сформованої земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:2151.

Рішенням відповідача від 10.04.2020р. №1242 було відмовлено у задоволенні заяви зважаючи на те, що земельна ділянка на яку претендує позивач віднесена до земель громадського пасовища, для сінокосіння та випасання худоби.

Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач зазначає, що під час звернення до відповідача із заявою ним виконано всі вимоги Земельного кодексу України та подано всі необхідні документи для прийняття позитивного рішення, але відповідач всупереч положенням ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відмовив у задоволенні заяви з підстав, які не передбачені вказаною нормою Земельного кодексу України.

Враховуючи вищевказані обставини позивач звернувся до суду з даним позовом.

18.09.2020р. відповідач, заперечуючи проти позову надав письмовий відзив та вказав, що відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки незалежно від отримання дозволу від власника земельної ділянки, а тому звернення до суду з позовом є передчасним, адже законний інтерес особи полягає не в отриманні дозволу, а в отриманні земельної ділянки у власність (а.с.19-22).

23.09.2020р. позивачем надано відповідь на відзив, якою на переконання позивача, спростовуються доводи відповідача наведені у відзиві (а.с.30-33).

Ухвалою суду від 26.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с.15).

Дослідивши наявні в справі матеріали суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що позивач 12.02.2020р. звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 га на території Первозванівської сільської ради, Кропивницького району, Кіровоградської області за рахунок сформованої земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:2151 (а.с.7).

До заяви позивачем долучено копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію посвідчення учасника бойових дій; графічні матеріали щодо бажаного місяця розташування земельної ділянки; копія довіреності представника.

Рішенням відповідача від 10.04.2020р. №1242 було відмовлено у задоволенні заяви зважаючи на те, що земельна ділянка на яку претендує позивач віднесена до земель громадського пасовища, для сінокосіння та випасання худоби (а.с.8).

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 55 Конституції України вказує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України.

Пунктом а) частини третьої статті 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Пунктом а) частини 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Таки чином, незалежно від класифікації виду цільового призначення земельної ділянки, в разі її віднесення до земель сільськогосподарського призначення, така ділянка може бути передана у власність зацікавленій особі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно частин 1, 4 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частинами 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із положеннями ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.

Отже, чинним законодавством України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Однак, відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачем відмову мотивовано тим, що земельна ділянка віднесена до громадського пасовища, для сінокосіння та випасання худоби, що суперечить положенням ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Доводи відповідача наведені у відзиві на позов стосовно того, що особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки незалежно від отримання дозволу від власника земельної ділянки, є безпідставними оскільки, реалізація вказаного права можлива лише в разі не надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні.

В даному випадку відповідачем надано відмову у наданні дозволу, що унеможливлює застосування принципу «мовчазної згоди».

Згідно ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Документально підтверджених судових витрат позивача судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 25 сесії 8 скликання Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 10.04.2020 р. № 1242 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 2,000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 »;

Ззобов`язати Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник