Справа № 580/681/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року справа № 580/681/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мельникової О.М.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі - відповідач), в якій з урахуванням уточнення позовних вимог просила:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо невиправлення допущеної помилки з обліку та відображення у звітності бюджетної кредиторської заборгованості з відшкодування ОСОБА_1 витрат за самостійно придбане житло згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в заниженому розмірі 194040,00 грн. взамін належних 247450,00 грн.;

зобов`язати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації виправити допущену помилку та відобразити у звітності за кодом рядка 060, 061 в Довідці про дебіторську та кредиторську заборгованість за операціями, які не відображаються у формі №7д, №7м "Звіт про заборгованість за бюджетними коштами" кредиторську заборгованість з відшкодування ОСОБА_1 витрат за самостійно придбане житло за програмою КПКВ 3201200 "Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, визначеному пунктом 8 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1198, що відповідає фактично понесеним витратам в розмірі 247450,00 грн.

Позов мотивовано тим, що позивач, як особа, яка переселилася в м. Черкаси з території радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, має право на відшкодування коштів за самостійно придбане житло у розмірі 247450,00 грн. відповідно до фактичних витрат, понесених нею на самостійне придбання житла згідно з договором купівлі-продажу квартири, що не перевищує максимальної суми відшкодування. Позивач стверджує, що під час передачі бюджетного зобов`язання відповідачу у 2016 році він під час його реєстрації мав привести суми відшкодування у відповідність вимогам законодавства України.

Ухвалою від 30.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановив відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.07.2020 суд здійснив перехід із спрощеного провадження до загального. Продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та призначив підготовче засідання.

29.07.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказував, що Державним бюджетом України на 2015-2018 роки видатки для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачались. Відповідач зазначає, що не є головним розпорядником бюджетних коштів за програмою КПКВ 3201200 "Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а таким розпорядником є Мінсоцполітики. Отже, реєстрація бюджетного зобов`язання, що не визначене головним розпорядником має наслідком порушення бюджетної дисципліни.

Усною ухвалою від 13.08.2020, внесеною до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та розгляд справи по суті.

Дослідивши письмові докази та оцінивши заявлені доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає, з огляду на таке.

Суд встановив, що 06.12.2001 Черкаською обласною державною адміністрацією видано направлення серія ЧК №47 гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які переселяються із смт. Катеринопіль Черкаської області відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". За вказаним направленням надається право на одержання, будівництво або придбання житла і працевлаштування у м. Черкаси.

20 липня 2007 року між позивачем (Покупець) та ОСОБА_4 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири (далі - Договір), за яким Продавець продає та зобов`язується передати у власність, а Покупець зобов`язується прийняти належну Продавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А., та зареєстрований в реєстрі за №4341.

Згідно з п. 4 Договору вказана квартира продана за 247450 грн.

На виконання вимог Указу Президента України від 02.09.2013 №472 "Про внесення змін до Указів Президента України від 6 квітня 2011 року №389 та №397" та згідно Акту прийняття-передачі заборгованості за бюджетною програмою КПКВ 3201200 "Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 25.02.2014 Мінсоцполітики прийняло, а Міністерство з надзвичайних ситуацій передало за розпорядником коштів - Черкаською обласною державною адміністрацією кредиторську заборгованість на суму 547,3 тис. грн станом на 01.01.2014, у тому числі 194040,00 грн. відшкодування коштів позивачу.

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 09.09.2019 №02/04-01.1-01-11 кредиторська заборгованість перед позивачем у сумі 194040,00 грн. відображена у додатках 18, 27 "Довідка про дебіторську та кредиторську заборгованість за операціями, які не відображаються у формі №7-д, №7-м "Звіт про заборгованість за бюджетними коштами".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи в контексті позовних вимог, суд зазначає таке.

Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст.4 Закону №796-XII кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об`єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров`я самостійно приймати рішення про дальше проживання на цій території чи відселення.

Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення.

Право на самостійне переселення (до створення умов для відселення) мають громадяни, які проживають у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, а також сім`ї, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, у складі яких є вагітні жінки або діти до 18 років, за умови, що вони за медичними показниками, які визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, проживати в цій зоні не можуть, або у разі перевищення індивідуальної ефективної еквівалентної дози опромінення людини понад 70 мЗв (7 бер) за життя.

Частина 6 ст.4 Закону №796-XII визначає, що громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом.

Згідно з ч.3 ст.32 Закону № 796-XII для забезпечення житлом сімей, які відселяються або самостійно переселяються відповідно до статті 4 цього Закону за направленнями обласних державних адміністрацій, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, підприємства, установи та організації, а також самі громадяни можуть купувати в будь-якому населеному пункті України (крім м. Києва та курортних місцевостей) за договірними цінами жилі будинки та квартири у громадян, яким вони належать на праві особистої власності, а також будинки і квартири державного і громадського житлового фонду, що не використовуються, - за їх залишковою балансовою вартістю.

Якщо жила площа будинку (квартири), що купується, перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї, вартість зайвої площі і частини надвірних будівель, збудованих не за встановленими проектами, сплачує громадянин.

Громадянам, які збудували чи купили за власні кошти жилі будинки садибного типу з надвірними будівлями, а також жилі приміщення в будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, відшкодовується їх вартість у розмірах, визначених місцевими радами за обраним місцем проживання.

Відповідно до статті 63 розділу 10 "Заключні положення" Закону № 796-XII фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1198 (далі - Порядок №1198), визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - бюджетні кошти).

Відповідно до п. 2 Порядку №1198 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є МНС, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня - Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації, головні управління (управління) МНС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - розпорядники) відповідно до розподілу, затвердженого МНС.

МНС здійснює розподіл бюджетних коштів між розпорядниками з урахуванням кількості громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які відселяються із зони безумовного (обов`язкового) відселення, потребують поліпшення житлових умов та які самостійно переселяються із зони гарантованого добровільного відселення і зони посиленого радіоекологічного контролю, згідно з даними, поданими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями (п. 3 Поряду №1198).

Указом Президента України від 02.09.2013 №472 "Про внесення змін до указів Президента України від 6 квітня 2011 року N 389 та N 397" повноваження з організації та координування роботи із забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передано Міністерству соціальної політики України.

Пункт 4 Порядку №1198 визначає, що бюджетні кошти спрямовуються, зокрема, на відшкодування витрат громадянам, які переселилися за направленнями облдержадміністрацій з території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, за самостійно придбане (збудоване) ними житло, в тому числі у житлово-будівельних кооперативах; виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік в органах Казначейства, у разі їх відповідності паспорту бюджетної програми.

Відповідно до ч.1 ст.22 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

На підставі ч.2 цієї статті головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно:

1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників;

2) за бюджетними призначеннями, визначеними рішенням про бюджет Автономної Республіки Крим, - уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників;

3) за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Частиною 5 ст.22 Бюджетного кодексу України визначено, що головний розпорядник бюджетних коштів:

1) розробляє план діяльності на середньостроковий період (включаючи заходи щодо реалізації інвестиційних проектів) з урахуванням Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету), закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет), прогнозних та програмних документів економічного і соціального розвитку;

2) організовує та забезпечує на підставі Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та плану діяльності на середньостроковий період складання проекту кошторису та бюджетного запиту і подає їх Міністерству фінансів України (місцевому фінансовому органу);

3) отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань;

4) затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством;

5) розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу;

6) розробляє та затверджує паспорти бюджетних програм і складає звіти про їх виконання, при цьому забезпечуючи:

своєчасність затвердження паспортів бюджетних програм, достовірність і повноту інформації, що в них міститься;

відповідність змісту паспортів бюджетних програм закону про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) та/або розпису бюджету (крім випадків внесення змін до паспортів бюджетних програм у разі внесення змін до спеціального фонду кошторису бюджетної установи в частині власних надходжень бюджетних установ), порядкам використання бюджетних коштів і правилам складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання;

підтвердження результативних показників бюджетних програм офіційною державною статистичною, фінансовою та іншою звітністю, даними бухгалтерського, статистичного та внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, запровадження форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку для збору такої інформації.

6-1) організовує та здійснює моніторинг виконання бюджетних програм, здійснює оцінку їх ефективності;

7) здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі;

8) здійснює контроль за своєчасним поверненням у повному обсязі до бюджету коштів, наданих за операціями з кредитування бюджету, а також кредитів (позик), отриманих державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста), та коштів, наданих під державні (місцеві) гарантії;

9) здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів;

10) забезпечує організацію та ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової і бюджетної звітності у порядку, встановленому законодавством;

11) забезпечує доступність інформації про бюджет відповідно до законодавства та цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Враховуючи, що кредиторська заборгованість за програмою КПКВ 3201200 "Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передана від МНС України Міністерству соціальної політики України згідно з актом приймання передачі від 25.02.2014, з цієї дати головним розпорядником бюджетних коштів щодо вказаною програмою є саме Мінсоцполітики, а відповідач є розпорядником коштів нижчого рівня за цією програмою.

На підставі ч.6 ст.22 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, шляхом доведення йому бюджетних асигнувань та надання відповідних коштів бюджету (на безповоротній чи поворотній основі). Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти відповідно до вимог бюджетного законодавства на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно зареєстровано бюджетне зобов`язання з кредиторської заборгованості для відшкодування позивачу витрат за самостійно придбане житло в розмірі 194040,00 грн., яке було передано відповідачу управлінням цивільного захисту населення Черкаської ОДА згідно з наказом від 18.06.2016 №60/46-03.

При цьому, відповідно до вищевказаних норм бюджетного законодавства України, підстав для зміни вказаної суми у відповідача, як розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня, підстав не було.

Оцінюючи доводи позивача, що відповідач має їй відшкодувати заборгованість за самостійно придбане житло в сумі 247450,00 грн., суд зазначає таке.

Згідно з п.8 Порядку №1198 витрати, пов`язані із самостійним придбанням (будівництвом) житла, у тому числі у житлово-будівельних кооперативах, відшкодовуються розпорядниками громадянам з урахуванням площі житла і в межах норм, установлених законодавством, відповідно до фактичних витрат, але не вище опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затвердженої Мінрегіоном, шляхом перерахування коштів на відкриті в банках рахунки громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, або на рахунки житлово-будівельних кооперативів на підставі довідки-характеристики бюро технічної інвентаризації, акта введення житла в експлуатацію, договору купівлі-продажу житла чи будівництва житла або договору про участь у житлово-будівельному кооперативі.

Порядок №1198 не передбачає перерахунку вартості відшкодування в залежності від дати фактичного погашення заборгованості.

Отже, тому правові підстави для такого перерахунку відсутні.

Також суд зазначає, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 у справі №580/1641/19, яке набрало законної сили 08.09.2019, відмовлено позивачу в задоволенні позовної вимоги щодо збільшення суми відшкодування вартості фактичних витрат на придбання житла та їх відшкодування в сумі 247450,00 грн. з огляду на наведені обставини та норми.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими. Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору і не надала доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (18036, м.Черкаси, вул. Максима Залізняка, буд.10, ).

Повне судове рішення виготовлено 28.09.2020.

Суддя О.А. Рідзель