Справа № 120/2962/20-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 р. Справа № 120/2962/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до приватного підприємства "Автотранспортне підприємство "Хмільниктранс" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 до суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Вінницькій області про стягнення приватного підприємства "Автотранспортне підприємство "Хмільниктранс" податкової заборгованості на загальну суму 328826,37 грн за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 328826,37 грн, що складається з боргу зі сплати податку на прибуток в сумі 78677,95 грн (основний платіж), податку на додану вартість в сумі 133705,00 грн (основний платіж), штрафних санкцій в розмірі 107040,87 грн та пені в сумі 9402,55 грн. 08.01.2019 позивач сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ю" № 28-58, однак відповідач спірну заборгованість не сплатив. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі № 120/3450/19-а вирішено стягнути з рахунків у банках, що обслуговують приватне підприємством "Автотранспортне підприємство "Хмільниктранс", податковий борг в сумі 330165,03 грн у дохід державного бюджету. Проте на дату подання позову податкова заборгованість відповідача залишається не погашеною. Тому позивач звертається до суду з вимогами про стягнення з відповідача коштів в рахунок погашення податкового боргу платника податків за рахунок належної йому готівки.

Ухвалою суду від 06.07.2020 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Також цією ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву з дотриманням вимог, передбачених ст. 162 КАС України.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 480 копію ухвали суду від 06.07.2020 вручено відповідачу 14.07.2020.

Проте, як у наданий судом строк, так і станом на дату постановлення цього рішення до суду не надходив відзив на позовну заяву.

Відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною другою статті 262 КАС України визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу положень ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Водночас дата постановлення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) на лікарняному та у відпустці в період з 01.09.2020 по 25.09.2020 включно.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши надані суб`єктом владних повноважень докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що приватне підприємство "Автотранспортне підприємство "Хмільниктранс" () (далі - ПП "АТП "Хмільниктранс") зареєстроване як юридична особа Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області 26.02.2013 та перебуває на податковому обліку в Головному управління ДПС у Вінницькій області (Хмільництке управління) з 26.03.2013. Основний виді діяльності підприємства згідно з КВЕД: 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт".

Відповідно до даних облікової картки платника податку станом на 01.07.2020 за відповідачем рахується податкова заборгованість в сумі 328826,37 грн, що складається з боргу зі сплати податку на прибуток в сумі 78677,95 грн (основний платіж), податку на додану вартість в сумі 133705,00 грн (основний платіж), штрафних санкцій в розмірі 107040,87 грн та пені в сумі 9402,55 грн.

Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем задекларованих сум згідно з податковою декларацією з податку на прибуток № від 19.02.2019 та податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 16.04.209, № від 17.05.2019, № від 20.06.2019, № від 19.08.2019, № від 19.09.2019, а також донарахованих сум грошового зобов`язання на підставі податкових повідомлень-рішень № від 12.04.2019, № від 12.04.2019, № від 27.05.2019, № від 27.05.2019, № від 20.09.2019, № від 20.09.2019.

08.01.2019 позивач сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ю" № 28-58. Однак спірні суми податкових зобов`язань у визначений законом строк відповідачем не сплачено, що стало підставою для звернення контролюючого органу до суду.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі № 120/3450/19-а вирішено стягнути з рахунків у банках, що обслуговують ПП "АТП "Хмільниктранс", податковий борг в сумі 330165,03 грн в дохід державного бюджету.

Вказане рішення набрало законної сили, однак не виконане через відсутність коштів на банківських рахунках підприємства.

Відтак з метою стягнення з відповідача коштів в рахунок погашення податкового боргу платника податків за рахунок належної йому готівки позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

В силу вимог ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

За змістом пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 41.1 зазначеної статті контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що станом на 01.07.2020 за відповідачем рахується податкова заборгованість в сумі 328826,37 грн. Грошове зобов`язання на цю суму у встановленому законом порядку узгоджене, а отже визнається податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктами 59.4, 59.5 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вищевказаних положень Податкового кодексу України позивач надіслав на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ю" від 08.01.2019 № 28-58.

Доказів оскарження або відкликання цієї вимоги суду не надано.

Втім, з моменту виставлення податкової вимоги і станом на сьогодні податковий борг відповідачем не погашений, що під час розгляду справи теж не спростовано.

При цьому стягнення спірної заборгованості за рішенням суду з рахунків відповідача у банках не відбулося через відсутність необхідних для цього коштів.

Відповідно до пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244.

Зазначений Порядок унормовує механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу та передбачає, що вилучення готівки у платника податків в рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу з урахуванням вимог пунктів 95.2-95.5 статті 95 Податкового кодексу України (пункт 1, 2 Порядку № 1244).

У випадках, передбачених пунктами 95.2-95.4 статті 95 Податкового кодексу України, рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про погашення усієї суми податкового боргу видається за формою згідно з додатком 1 на підставі рішення суду про стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків (пункт 3 Порядку № 1244).

Отже, змістовний аналіз наведених положень чинного законодавства дає змогу зробити висновок, що стягнення належних платникові податків готівкових коштів є одним із способів погашення існуючого у такого платника податкової заборгованості і таке стягнення може здійснюватись контролюючим органом виключно за рішенням суду.

В той же час, положення пункту 95.4 статті 95 ПК України та Порядку № 1244 не ставлять у залежність можливість задоволення позову про стягнення коштів з рахунків платника, або готівкових коштів в рахунок погашення податкового боргу з самим фізичним існуванням таких коштів.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 05.11.2019 у справі № 808/2619/16 та від 28.05.2019 у справі № 808/2916/16.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 30 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, на підставі встановлених обставин справи та правовідносин, що їм відповідають, а також враховуючи те, що суду не надано доказів сплати спірного податкового боргу, який підтверджується наявними у справі доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Водночас, на думку суду, наявність судового рішення про стягнення з платника податків податкового боргу з рахунків у банках, що його обслуговують, не є перешкодою для стягнення судом цього ж боргу, якщо його не погашено, за рахунок належної платникові податків готівки, оскільки стягнення податкової заборгованості може відбуватися з різних джерел.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 328826,37 грн за рахунок готівки, що належить платнику податків, є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок готівки, що належить приватному підприємству "Автотранспортне підприємство "Хмільниктранс" (), кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 328826,37 грн (триста двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять шість гривень 37 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

2) відповідач: приватне підприємство "Автотранспортне підприємство "Хмільниктранс" (, місцезнаходження: вул. Привокзальна, 1, м. Хмільник, Вінницька область, 22000).

Повне судове рішення складено 28.09.2020.

Суддя Сало Павло Ігорович