Справа № 160/6747/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року Справа № 160/6747/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутлайф" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрутлайф" (далі - ТОВ "Фрутлайф", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі - Київська митниця, відповідач), в якій ТОВ "Фрутлайф" просить:
Ухвалою суду від 30.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 16.06.2020 року до відділу митного оформлення №3 митного поста «Чайки» Київської митниці Держмитслужби декларантом ТОВ "Фрутлайф" подано електронні митні декларації (далі - ЕМД) на товар: «Яблука свіжі, врожаю 2019 року сорту GOLDEN», одержувач ТОВ "Фрутлайф" ЕМД опрацьовано та присвоєні реєстраційні номера №UA100320/2020/621112, № UA100320/2020/621113. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності такі, як: надана довідка від перевізника ТОВ "Нордекс-Групп", а у товарно-транспортній накладній (CMR) наведена інформація про іншу фірму перевізника. З метою підтвердження числових значень складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанта повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до вимог ч.2 та ч.3 ст. 53, ст. 57 Митного кодексу України. Однак у строк, встановлений ч.3 ст. 53, п.2 ч.2 ст. 255 Митного кодексу України декларантом надіслано тільки прайс - листи видані на умовах поставки FCA ALBESA які мають персоналізований характер та найменування товарів, які не зазначені в заявлених до митного оформлення інвойсах до МД від 15.06.2020 року №UA100320/2020/621113 та від 15.06.2020 №UA100320/2020/621112 та зазначено прохання прийняти рішення щодо митної вартості на підставі поданих документів без урахування терміну 10 календарних днів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України не можливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору та відсутність інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних за характеристиками товарів, вироблених в тій же країні, що і спірний товар. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч.2 ст.64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ - резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 02.06.2020 року №100380/2020/709142 (рівень митної вартості товару згідно джерела інформації - 1,3 USD/кг).
Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій підтримав позицію, що викладена у позовній заяві.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Фрутлайф" 29.07.2014 року зареєстровано як юридична особа відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
04.06.2020 року між ТОВ "Фрутлайф" (покупець) та Компанією EW FRUTIS LTD (продавець) укладено контракт на поставку свіжих фруктів та овочів №040620, за умовами якого продавець зобов`язується поставляти покупцю свіжі фрукти та овочі (далі- Товар), а покупець зобов`язується приймати та здійснювати оплату товару в порядку та на умовах визначених цим Контрактом.
Відповідно до контракту найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціни, що підлягає поставці Товару встановлюються в інвойсах. Поставка товару по дійсному Контракту здійснюється партіями.
З метою митного оформлення ввезеного товару, 15.06.2020 року ТОВ "Фрутлайф" до Київської митниці Держмитслужби подано електронні митні декларації на товар:
Для митного оформлення позивачем були подані документи, а саме: митна декларація № UA100320/2020/621112 від 15.06.2020 року; митна декларація № UA100320/2020/621113 від 15.06.2020 року; копія контракт на поставку свіжих фруктів та овочів №040620 від 04.06.2020 року; копія інвойсу №05 від 08.06.2020 року; копія інвойсу №6 від 11.06.2020 року; платіжне доручення в іноземній валюті №12 від 11.06.2020 року.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронними митними деклараціями Київської митниці згенеровано форми контролю: 101-1, 103-1, 105-2, 107-3, 202-1, 911-1.
Для встановлення всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів декларанту запропоновано надати основні та додаткові документи протягом 10 календарних днів (за наявності), а саме: виписку з бухгалтерської документації; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також, відповідачем зазначено, що необхідно надати переклади українською мовою наданих документів.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за наслідком розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності такі, як: надана довідка від перевізника ТОВ "Нордекс-Групп", а у товарно-транспортній накладній (CMR) наведена інформація про іншу фірму перевізника.
Декларантом надіслано прайс - листи за період з 01.06-07.06.2019 року видані на умовах поставки FCA ALBESA, які мають персоналізований характер та найменування товарів, які не зазначені в заявлених до митного оформлення інвойсах до МД від 15.06.2020 року №UA100320/2020/621113 та від 15.06.2020 №UA100320/2020/621112 та зазначено прохання прийняти рішення щодо митної вартості на підставі поданих документів без урахування терміну 10 календарних днів.
За результатом проведеної митної оцінки та процедури консультацій з декларантом, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2020 року №UA100320/2020/621112, №UA100320/2020/621113, згідно з якими відкоригована задекларована митна вартість товару із застосуванням методу 2г (резервного методу).
У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.06.2020 року №UA100320/2020/621112 та №UA100320/2020/621113.
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД від 16.06.2020 року №UA100320/2020/621208 та №UA100320/2020/621207 з наданням гарантії.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
На підставі частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатам консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частиною 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Проаналізувавши долучені до матеріалів справи документи судом встановлено, що згідно контракту від 04.06.2020 року №040620, умови поставки зазначаються у інвойсі. Згідно інвойсів продавця від 08.06.2020 року №5 від 11.06.2020 № 6 товари постачаються в Україну на умовах поставки FCA- Albesa (ES).
Відповідно до положень Інкотермс -2010, при умовах поставки FCA, покупець зобов`язаний нести всі витрати по доставці товару від визначеного місця до місця призначення.
Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів.
Для підтвердження вищенаведених витрат позивачем надані довідки від перевізника ТОВ "Нордекс-Групп" від 15.06.2020 №1 та № 2.
Разом із тим, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, - інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документа, що підтверджують факт оплати транспортно - експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.
Проте, декларантом перелічені документи до митного оформлення не надано.
Також, не надано рахунок/фактуру про надання транспортних експедиційних послуги. Разом із тим, відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 №1955-IV договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Таким чином, надані декларантом відомості щодо складових митної вартості не підтверджені документально.
За результатами розгляду інших документів судом встановлено наявність розбіжностей між даними у довідках про транспортно-експедиційні витрати ТОВ «Нордекс Груп» та автотранспортних накладних, а саме-вказані різні перевізники (ФОП ОСОБА_1 та ТОВ фірма «Татьяна»).
Також, наданий прайс-лист за період від 01.06-07.06.2020 року містить інформацію щодо іншого сорту товару - яблука свіжі, урожаю 2019 року, сорт «Fuji», розмір 65-75, І сорт та ІІ сорт вартістю 0,57 ЕUR та 0,53 ЕUR відповідно. Проте, відповідно до інвойсів постачання здійснюється товару - яблука свіжі, врожаю 2019 року, сорт: GOLDEN, розмір 65-70.
На вимогу митного органу декларантом не надано: каталоги, специфікації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини та не надано переклад українською мовою наданих документів.
З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами Київської митниці, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та містять розбіжності; декларантом не виконано вимоги щодо надання додаткових документів, зокрема но подано достовірних відомостей щодо складових митної вартості, а саме витрат на транспортування.
Відповідно до частини 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, відповідач, маючи обгрунтовані підстави вважати, що заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товарів, мав повноваження на прийняття оскаржуваних рішень про коригування заявленої митної вартості товарів.
Проте, на підтвердження заявленої в митних деклараціях митної вартості товарів, до матеріалів справи позивачем надані додаткові документи, які не подавались до Київської митниці під час митного оформлення товарів: копія сертифіката фітосанітарного №CE/ES/0790711 5в; копія сертифіката фітосанітарного №CE/ES/0791201 5в; копія сертифіката походження EUR.1 № А0239040 від 09.06.2020 року; копія сертифіката походження EUR.1 № А0239042 від 11.06.2020 року; копія висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1343 від 18.06.2020 року; копія висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1342 від 18.06.2020 року; копія договору № Ф 0509 перевезення вантажу автомобільним транспортом від 05.09.2019 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Нордекс Груп»; копія договору - доручення №0406 від 04.06.2020 року, укладеного між ТОВ «Нордекс Груп» та ФОП ОСОБА_1 ; копія договору - доручення №0406/1 від 04.06.2020 року, укладеного між ТОВ «Нордекс Груп» та ТОВ фірма «Татьяна»; копії заявки на виконання міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №0906 від 09.06.2020 року та №1106 від 11.06.2020 року; копія прайс-листа за період з 10.06-17.06.2020 року.
Надані суду додаткові документи усунули виявлені Київською митницею розбіжності та засвідчили, що послуги з транспортування товару надавало ТОВ «Нордекс Груп», а товар поставлявся різними перевізниками - ФОП ОСОБА_1 та ТОВ фірма «Татьяна», що обумовило невідповідності у довідках про транспортно-експедиційні витрати та автотранспортних накладних.
Також, суду надано прайс-листа за період з 10.06-17.06.2020 року стосовно саме того товару, митне оформлення якого здійснювалось декларантом - яблука свіжі, врожаю 2019 року, сорт: GOLDEN.
Висновки експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 18.06.2020 року № ГО-1343 та № ГО-1342 засвідчили, що ринкова вартість товару отриманого за контрактом №040620 від 04.06.2020 року, інвойсами №5 та №6 на умовах поставки FCA Albesa Spain може становити: яблука свіжі урожаю 2019 року сорт «GOLDEN», розмір 65-70 - 0,63 EUR та 70-75 - 0,68 EUR.
Проаналізувавши додатково надані суду документи, суд прийшов до висновку про обгрунтованість визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом (за ціною договору).
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів;
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості ('обчислена вартість);
Відповідно до частини 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції); кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України N 598 від 24.05.2012 року передбачено, що у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу );невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Також, суд зазначає, що при обгрунтуванні неможливості послідовного застосування другорядних методів, митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів, чого відповідачем зроблено не було.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, наведе вище дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються виключно у спосіб, визначений законом.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, оскаржувані рішення винесені відповідачем не у спосіб, що визначений законодавством та необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Фрутлайф" підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2834,75 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №2573 від 19.06.2020 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2834,75 грн.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100320/2020/000073/2 від 16.06.2020 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100320/2020/000074/2 від 16.06.2020 року.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутлайф" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби судові витрати у розмірі 2834 (дві тисячі вісімсот тридцять чотири) гривні 75 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар