Справа № 640/10035/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 вересня 2020 року справа №640/10035/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Альвар» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Альвар»)
доВиконуючого обов`язки начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради Шпильового Ростислава Дмитровича (далі по тексту - відповідач)
треті особи1. Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради (далі по тексту - третя особа 1); 2. Печерський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - третя особа 2)
провизнання протиправними дій щодо направлення 10 квітня 2019 року постанови №5 від 05 лютого 2019 року про накладення штрафу до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає передчасними дії щодо направлення постанови про накладення штрафу на ТОВ «Альвар» у зв`язку з її оскарженням до суду, а також, що у відповідача відсутні повноваження на підписання супровідного листа про направлення постанови до третьої особи 2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/10035/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; залучено до участі у справі Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради та Печерський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані дії вчинені у відповідності до вимог законодавства.

У відповіді на відзив позивач указав, що неправомірні дії відповідача щодо направлення постанови про накладення штрафу призвели до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеної постанови; у відповідача відсутні повноваження на підписання та направлення до органові державної виконавчої служби постанови про накладення штрафу.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 лютого 2019 року №5 ТОВ «Альвар» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 36 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 69 156,00 грн.

21 лютого 2019 року позивач подав до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради повідомлення про оскарження постанови від 05 лютого 2019 року №5 у судовому порядку.

Згідно із супровідним листом від 10 квітня 2019 року №150 Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради направив до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 лютого 2019 року №5 з проханням прийняти її до виконання.

Як свідчить відмітка вхідної кореспонденції на вказаному листі, останній зареєстрований у Печерському районному відділі Державної виконавчої служби міста Києва від 18 квітня 2019 року

Постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуци Т.В. про відкриття виконавчого провадження від 19 квітня 2019 року ВП №58948734 відкрито виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 05 лютого 2019 року №5 про стягнення з ТОВ «Альвар» на користь держави штрафу у розмірі 69 156,00 грн.

Відповідно до частин другої, третьої статті 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Штраф підлягає сплаті у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови.

У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Відповідно до пункту 25 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 06 квітня 1995 року №244 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 25 Порядку постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб`єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред`являється органом державного архітектурно-будівельного контролю до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а третій - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс постанову.

Згідно з пунктом 26 Порядку постанова про накладення штрафу та постанова про закриття справи набирають законної сили після закінчення строку їх оскарження.

Пункт 28 Порядку визначає, що постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено суб`єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.

Відповідно до пункту 29 Порядку оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно з пунктами 31, 32 Порядку постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю про її оскарження така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків скасування її судом.

Постанова про накладення штрафу звертається до виконання органом державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс таку постанову.

Відповідно до пункту 34 Порядку не підлягає виконанню постанова про накладення штрафу, яку не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У разі зупинення виконання постанови відповідно до пункту 29 цього Порядку перебіг строку давності її виконання, визначеного статтею 4 Закону, зупиняється до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Строк, протягом якого виконання постанови про накладення штрафу було зупинено, до загального строку давності виконання такої постанови не зараховується.

З системного аналізу наведених норм суд приходить до висновку, що оскарження постанови про накладення штрафу у передбачений термін є юридичним фактом, який тягне за собою наслідок у вигляді зупинення виконання постанови як виконавчого документа.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначає позивач, ТОВ «Альвар» оскаржило постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 лютого 2019 року №5 у судовому порядку, посилаючись на повідомлення про оскарження, подане до відповідача 21 лютого 2019 року.

Разом із тим, суд звертає увагу, що повідомлення позивача про оскарження у судовому порядку постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 лютого 2019 року №5 не підтверджує факту звернення ТОВ «Альвар» із відповідним позовом до суду.

На думку суду, належним доказом у даному випадку є позовна заява із відміткою суду про її отримання.

Однак, у справі відсутні докази, які б підтверджували, що позивач звернувся до суду із позовом про оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 лютого 2019 року №5 протягом 15 днів з дня її винесення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії Виконуючого обов`язки начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради Шпильового Ростислава Дмитровича щодо направлення 10 квітня 2019 року постанови №5 від 05 лютого 2019 року про накладення штрафу до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві є правомірними.

Суд відхиляє доводи позивача про підписання супровідного листа Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради від 10 квітня 2019 року №150 неуповноваженою особою, оскільки у справі міститься належним чином засвідчена копія розпорядження Уманської міської ради від 26 вересня 2019 року №391 рк, яким, серед іншого, Шпильового Р.Д. призначено виконуючим обов`язки керівника начальника відділу з 28 вересня 2018 року до призначення нового керівника.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Альвар» нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Альвар» задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Альвар» відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альвар» (01103, м. Київ, Залізничне Шосе, буд. 57; реєстраційний номер облікової картки платника податків 36387233);

Виконуючий обов`язки начальника Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради Шпильовий Ростислав Дмитрович (20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Кизила Андрія, буд. 3-а; ідентифікаційний код 40197757);

Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради Дмитрович (20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Кизила Андрія, буд. 3-а; ідентифікаційний код 40197757);

Печерський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б; ідентифікаційний код 34979022).

Суддя В.А. Кузьменко