Справа № 320/6224/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року справа № 320/6224/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

За участю представників сторін:

від позивача: адвокат Шепіль О.В., довіреність від 25.07.2019,

від відповідача: Павлюк Р.Д., діє в порядку самопредставництва, витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на Головного управління ДПС у Київській області,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 000325511 від 23.10.2019 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 482447,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки, результати якої викладені в акті, складеному Головним управлінням ДФС у Київській області №95/10-36-05-11/32547211 від 30.09.2019 року, з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ГК «Натаніель» () за жовтень 2018, за грудень 2018, ТзОВ «Аверс-СП» ЛТД () за грудень 2018, ТОВ «БК «фірма Нібіс» () за січень 2019, ТОВ «Метон» () за лютий 2019 та ТОВ «ТТК «Континент» () за березень 2019 року, відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від № 000325511 від 23.10.2019 року.

Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ухвалене на підставі висновків, які не відповідають вимогам податкового законодавства та фактичним показникам податкового обліку позивача.

Позивач наголошує, що усі суми податкового кредиту ПрАТ «Зернопродукт МХП» підтверджуються податковими накладними, які зареєстровані постачальниками в Єдиному реєстрі податкових накладних та первинними бухгалтерськими документами, які не мають дефекту форми або змісту. Послуги, прийняті позивачем від ТОВ «ГК «Натаніель» та ТОВ «ТТК «Континент», безпосередньо стосуються господарської діяльності ПрАТ «Зернопродукт МХП» та придбані з метою їх подальшого використання у власній господарській діяльності ПрАТ «Зернопродукт МХП», що підтверджено відповідними первинними документами, які використовувалися в оподатковуваних операціях та господарській діяльності ПрАТ «Зернопродукт МХП».

Відповідач проти позову заперечує та подав відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вважає, що для задоволення позову немає підстав, оскільки документальною позаплановою виїзною перевіркою, результати якої викладені в акті, складеному Головним управлінням ДФС у Київській області №95/10-36-05-11/32547211 від 30.09.2019 року, було встановлено неможливість (нереальність) фінансово-господарських операцій ТОВ «ГК «Натаніель» та ТОВ «ТТК «Континент» на адресу ПрАТ «Зернопродукт МХП», відсутність первинних документів під час проведення перевірки, а також відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності у контрагентів позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 витребувано докази у справі від відповідача, зупинено провадження в адміністративній справі №320/6224/19 у зв`язку з необхідністю надання часу для надання доказів у справі - до 27.02.2020, призначено наступне підготовче судове засідання на 27.02.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 поновлено провадження у справі №810/6224/19.

Протокольною ухвалою суду від 27.02.2020 у зв`язку з клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 10.03.2020.

Протокольною ухвалою суду від 10.03.2020 у зв`язку з клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 31.03.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 зупинено провадження в адміністративній справі №320/6224/19 з метою надання учасникам справи можливості подати поштою усі необхідні для розгляду справи докази та клопотання - до 12.05.2020. Призначено наступне підготовче судове засідання у справі на 12.05.2020.

12.05.2020 та 25.06.2020 підготовчі судові засідання знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Кушнової А.О. у відпустці, призначено наступне підготовче судове засідання на 30.06.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 провадження в адміністративній справі №810/6224/19 поновлено. Призначено підготовче судове засідання на 17.07.2020 о 10:00 год. в режимі відеоконференції з Черкаським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.09.2020 в режимі відеоконференції з Черкаським окружним адміністративним судом.

У судовому засіданні 04.09.2020 представник позивача повністю підтримав адміністративний позов, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.09.2020 проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» (ідентифікаційний код 32547211) є юридичною особою, зареєстрованою 07.09.2007, місцезнаходженням якої є Київська область, Миронівський район, місто Миронівка, вул. Елеваторна, будинок 1, перебуває на податковому обліку у Головному управління ДПС у Київській області як платник податків, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1, а.с.11-18).

Основним видом діяльності Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» за КВЕД 2010 є 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» є платником податку на додану вартість з 04.10.2004, що підтверджується відомостями з реєстру платників податку на додану вартість за посиланням https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv.

Судом встановлено, що 30.09.2019 Головним управлінням ДФС у Київській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ГК «Натаніель» () за жовтень 2018 року, за грудень 2018 року, ТОВ «Аверс-СП» ЛТД () за грудень 2018 року, ТОВ «БК «фірма Нібіс» () за січень 2019 року, ТОВ «Метон» () за лютий 2019 року та ТОВ «ТТК «Континент» () за березень 2019 року.

Результати перевірки оформлені в акті №95/10-36-05-11/32547211 від 30.09.2019 року (далі - Акт перевірки) (т.1, а.с.29-37).

Згідно висновків Акту перевірки ПрАТ «Зернопродукт МХП» за період з 01.09.2018 по 31.10.2018 та за період з 01.03.2019 по 31.03.2019, допущено порушення вимог податкового законодавства, а саме п. 198.1, п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 482447 грн., в тому числі за жовтень 2018 року в сумі 140399,00 грн., за грудень 2018 року в сумі 44311,00 грн. та за березень 2019 року в сумі 297737,00 грн.

Так, в ході документальної позапланової виїзної перевірки встановлено факт відсутності реального вчинення господарських операцій по ланцюгу постачання ПрАТ «Зернопродукт МХП» з ТОВ «ГК «Натаніель» () за жовтень 2018 року на загальну суму ПДВ 140399,00 грн. та за грудень 2018 року на загальну суму ПДВ 44311,00 грн., а також з Торгівельною Компанією «Континент» (ідентифікаційний код 41105726) за березень 2019 року на загальну суму ПДВ 297737,50 грн.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 000325511 від 23.10.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 482447,00 грн., в тому числі за жовтень 2018 року на суму 140399,00 грн., за грудень 2018 року на суму 44311,00 грн. та за березень 2019 року на суму 297737,00 грн. (т.1, а.с.107).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, ПрАТ«Зернопродукт МХП» за захистом порушених прав та інтересів звернулось до суду із даним позовом.

Вирішуючи, чи було дотримано позивачем вимоги податкового законодавства при формуванні спірних сум податкового кредиту та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за наслідками вказаних господарських операцій, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що між ПрАТ «Зернопродукт МХП» (замовник) та ТОВ «ГК «Натаніель» (виконавець) укладено Договір від 07.08.2018 №20180807/1 про надання ТОВ «ГК «Натаніель» охоронних послуг (т.1, а.с.157-164).

Згідно предмету договору замовник замовляє, а виконавець надає охоронні послуги, а саме здійснює охорону об`єктів замовника, які належать йому на праві власності або які знаходяться в оренді замовника та використовуються ним на законних підставах. Перелік об`єктів визначений в додатку до договору.

Серед обов`язків сторін за даним договором є обов`язок контрагента підписувати та передавати контрагенту акти приймання-передачі послуг, при умові відсутності зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Договору від 07.08.2018 №20180807/1 протягом визначеного сторонами строку в Додатку №1 по завершенню надання передбачених цим Договором послуг, контрагент передає МХП на затвердження та підписання: два екземпляри підписаного уповноваженою особою та скріпленого печаткою контрагента Акту приймання-передачі послуг. МХП після отримання Акту або документів, підтверджуючих виконання послуг, зобов`язаний протягом 5-ти календарних днів підписати обидва примірники Акту та один примірник повернути контрагенту або в разі наявності зауважень щодо обсягу та/або якості послуг, вартості та/або суми накладних (адміністративних) витрат, направити контрагенту письмову мотивовану відмову від підписання Акту із зазначенням зауважень та підстав для відмови. У випадку обґрунтованої відмови МХП від приймання послуг, оформляється двосторонній акт із переліком необхідного доопрацювання (виправлень) контрагентом та термінів їх виконання за рахунок контрагента.

Договір підписано зі сторони замовника директором Онука Л.В. та зі сторони виконавця генеральним директором Прихожденко Б.Л .

Також, між ПрАТ «Зернопродукт МХП» (замовник) та ТОВ «ГК «Натаніель» (виконавець) укладено договір від 01.08.2018 року № 01/08 надання послуг/виконання робіт з ТОВ «ГК «Натаніель» (т.1, а.с.137-141).

Предмет договору є обов`язок ТОВ «ГК «Натаніель» у встановлені строки за завданням замовника надавати послуги/виконувати роботи, зазначені в додатках до договору, а замовник зобов`язаний прийняти та оплатити зазначені послуги/роботи.

До прав та обов`язків сторін за даним договором входить:

- надати послуги/виконати роботи належної якості, в обумовленій Сторонами кількості, асортименті та строки;

- складати та направляти на затвердження на підписання МХП акти приймання-передачі послуг відповідно до встановленого порядку в договорі;

- протягом визначеного сторонами строку в додатку №2 по завершенню надання передбачених цим Договором послуг/робіт, Контрагент передає МХП на затвердження та підписання два екземпляри підписаного уповноваженою особою та скріпленою печаткою Контрагента Акту приймання-передачі послуг/робіт.

Договір від 01.08.2018 року № 01/08 надання послуг/виконання робіт з ТОВ «ГК «Натаніель» підписано зі сторони замовника директором ПрАТ «Зернопродукт МХП» Онука Л.В. та зі сторони виконавця генеральним директором ТОВ «ГК «Натаніель» Прихожденко Б.Л .

Акти виконаних робіт, наявні в матеріалах справи, підписані зі сторони позивача директором ПрАТ «Зернопродукт МХП» Онука Л.В. та зі сторони контрагента генеральним директором ТОВ «ГК «Натаніель» Прихожденко Б.Л. (т. 1, а.с.149, 150, 165, 168, 171).

Суд зазначає, що за договором про надання послуг/виконання робіт №01/08 від 01.08.2018 ТОВ «ГК «Натаніель» надавало Позивачу послуги по перевезенню суміші органічної від утримання курчат бройлерів з чеків, які знаходяться у с. Гордіївка Тростянецького району Вінницької області на земельні ділянки для їх внесення як органічне добриво для вирощування зернових культур у відкритому ґрунті. Надання даних послуг підтверджується складеними товарно-транспортними накладними, відповідно до яких вантажовідправником є ПрАТ «Зернопродукт МХП», вантажоотримувачем - ТОВ «ГК «Натаніель»; вантажем, що перевозиться, є суміш органічна від утримання курчат бройлерів.

Позивач придбавав суміш органічну у ТОВ «Вінницька птахофабрика» на підставі договору поставки №8435-Г від 29 грудня 2017 року, що підтверджується наданими суду копіями видаткових накладних. Відвантаження суміші органічної від утримання курчат бройлерів з чеків ТОВ «ГК «Натаніель» здійснював на поля - земельні ділянки, які перебувають у користуванні позивача, що підтверджується довідками від Нараївської сільської ради, Кивачівської сільської ради, Митківської сільської ради, Краснопільської сільської ради.

Оплата позивачем наданих послуг за договором надання послуг/виконання робіт №01/08 від 01.08.2018 підтверджується платіжними дорученнями № від 05.10.2018 на суму 170707,01 грн. (т.1, а.с.143), № від 05.10.2018 на суму 139523,31 грн. (т.1, а.с.144), № від 05.10.2018 на суму 60169,12 грн. (т.1, а.с.145), № від 05.10.2018 на суму 265868,18 грн. (т.1, а.с.146).

Надання послуг за договором надання послуг/виконання робіт №01/08 від 01.08.2018 підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт №ВР-01/08-008 від 02.10.2018 на суму 159518,00 грн. (т.1, а.с.147), №ВР-01/08-007 від 30.09.2018 на суму 265868,22 грн. (т.1, а.с.149), №ВР-01/08-004 від 03.09.2018 на суму 621460,45 грн. (т.1, а.с.150).

За правилом першої події Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК «Натаніель» було видано ПрАТ «Зернопродукт МХП» податкові накладні №14 від 02.10.2018 на суму 159518,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 26586,33 грн. (т.1, а.с.134), №5 від 03.09.2018 на суму 621460,45 грн., в т.ч. ПДВ на суму 103576,74 грн. (т.1, а.с.135), №38 від 30.09.2018 на суму 265868,22 грн., в т.ч. ПДВ на суму 44311,37 грн., всього ПДВ на суму 174474, 44 грн.(т.1, а.с.155).

Отже, за взаємовідносинами із Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК «Натаніель» за договором надання послуг/виконання робіт №01/08 від 01.08.2018 позивачем сформовано податковий кредит у сумі 174474,44 грн. по отриманих послугах згідно договору надання послуг/виконання робіт №01/08 від 01.08.2018, що підтверджується копією податкової декларації з податку на додану вартість ПрАТ «Зернопродукт МХП» за жовтень 2018 року та грудень 2018 року та розшифровками податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з ПДВ) (т.8, а.с.8-17, 20-32).

Судом встановлено, що відповідно до договору №20180807/1 від 07.08.2018 ТОВ «ГК «Натаніель» надавало Позивачу послуги охорони полів, на яких вирощувалася кукурудза. ТОВ «ГК «Натаніель» надавало позивачу охоронні послуги шляхом охорони посівних площ кукурудзи, які патрулювалися шляхом об`їзду або обходу із фотофіксацією виявлених порушень, що підтверджується погодженим маршрутом, актами прийому-передачі виконаних робіт, розрахунками до акту та платіжними дорученнями про оплату.

Земельні ділянки, на яких Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК «Натаніель» здійснювалася охорона полів, на яких вирощувалася кукурудза, перебувають у користуванні позивача, що підтверджується довідками від Нараївської сільської ради, Кивачівської сільської ради, Митківської сільської ради, Краснопільської сільської ради.

Вирощування кукурудзи позивач підтверджує також копіями звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за 2018 рік, звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року, звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 1 вересня 2018 року, поданих до територіальних органів Держстату (т.5, а.с.73-88, 129-250, т.6 а.с.1-123, 144-157).

Оплата позивачем наданих послуг за договором про надання охоронних послуг №20180807/1 від 07.08.2018 підтверджується платіжними дорученнями № від 26.10.2018 на суму 5630,09 грн. (т.1, а.с.174), № від 23.10.2018 на суму 33780,56 грн. (т.1, а.с.175), № від 23.10.2018 на суму 17398,55 грн. (т.1, а.с.176), № від 05.10.2018 на суму 10606,04 грн. (т.1, а.с.177).

Надання послуг за договором про надання охоронних послуг №20180807/1 від 07.08.2018 підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт №ВР-20180807/1-004 від 16.10.2018р. (послуги за 01.10.18-15.10.18) на суму 27634,37 грн. (т.1, а.с.168), №ВР-20180807/1-003 від 01.10.2018р. (послуги за 16.09.18-30.09.18) на суму 33780,56 грн. (т.1, а.с.171), №ВР-20180807/1-005 від 01.11.2018 (послуги за 16.10.18-24.10.18) на суму 17045,16 грн. (т.1, а.с.165), всього на суму 78460,09 грн.

За правилом першої події Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК «Натаніель» було видано ПрАТ «Зернопродукт МХП» податкові накладні №1 від 01.10.2018 на суму 14204,30 грн., в т.ч. ПДВ на суму 2840,86 грн. (т.1, а.с.180), №6 від 01.10.2018 на суму 28150,47 грн., в т.ч. ПДВ на суму 5630,09 грн. (т.1, а.с.178), №24 від 16.10.2018 на суму 23028,64 грн., в т.ч. ПДВ на суму 4605,73 грн. (т.1, а.с.179), всього на суму 65383,41 грн., в т.ч. ПДВ на суму 13076,68 грн.

Отже, за взаємовідносинами із Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК «Натаніель» за договором про надання охоронних послуг №20180807/1 від 07.08.2018 позивачем сформовано податковий кредит у сумі 13076,66 грн., що підтверджується копією податкової декларації з податку на додану вартість ПрАТ «Зернопродукт МХП» за жовтень 2018 року та розшифровками податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з ПДВ) (т.7, а.с.18-32).

Таким чином, ПрАТ «Зернопродукт МХП» сформовано податковий кредит по послугах за жовтень 2018 року на суму 140398,89 грн. (з округленням на суму 140399,00 грн.), за грудень 2018 року на суму 44311,37 грн. (з округленням на суму 44311,00 грн.), які отримав від ТОВ «ГК «Натаніель» (код 41542439).

Операції по придбанню послуг охорони та перевезення суміші органічної від утримання курчат бройлерів з чеків за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 року відображені в бухгалтерському обліку: Дт рахунку №23 «Виробництво», 20 «Виробничі запаси» - Кт рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 184110,75грн., Дт рахунку №644 „Податковий кредит - Кт рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 36822,15 грн.

За період з 01.10.18 по 31.12.18 року оплата коштів за товар проводилась в безготівковій формі через розрахунковий рахунок на суму 703682,86 грн. відповідно до платіжних доручень № від 05.10.2018, № від 05.10.2018, від 05.10.2018, від 05.10.2018, від 05.10.2018, від 23.10.2018, від 23.10.2018, від 26.10.2018.

Згідно даних оборотно-сальдової відомості ПрАТ «Зернопродукт МХП», по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 01.10.2018 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 586704,54 грн. перед ТОВ «ГК «Натаніель», станом на 31.10.2018 року обліковується кредиторська заборгованість в сумі 103954,58 грн., станом на 01.12.2019 року обліковується кредиторська заборгованість в сумі 99348,85 грн. (т.6, а.с.136-137).

Судом встановлено, що між ПрАТ «Зернопродукт МХП» та ТОВ «Транспортно-Торгівельна компанія «Континент» () укладено договір транспортного експедирування та перевезення вантажів №ЗП-Кон-2003 від 20.03.2019 року (т.1, а.с.194-197).

За період з 01.03.2019 по 31.03.2019, ПрАТ «Зернопродукт МХП» задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 297737,50 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку позивача отримання послуг відображено по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму ПДВ 297737,50 грн.

Згідно п.1.1 даного договору ТОВ «Транспортно-Торгівельна компанія «Континент» зобов`язується перевозити належним йому транспортом вантажі ПрАТ «Зернопродукт МХП» від власного імені, за плату, в інтересах та за рахунок ТОВ «Транспортно-Торгівельна компанія «Континент» послуги виконання або організації виконання перевезення вантажів транспортом ТОВ «Транспортно-Торгівельна компанія «Континент» у внутрішньому та міжнародному сполученні, а ПрАТ «Зернопродукт МХП» зобов`язується оплачувати виконані перевезення та/або, відповідно, надані послуги в порядку та на умовах цього Договору.

Згідно з п.3.1 даного договору розмір плати ТОВ «Транспортно-Торгівельна компанія «Континент» узгоджується Сторонами в Додатку №2 або Замовленні, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п.3.2 даного договору після видачі вантажу уповноваженій особі вантажоодержувача, ТОВ «Транспортно-Торгівельна компанія «Континент» зобов`язується надати позивачу акт приймання-передачі послуг, який одночасно є комісійним звітом у випадку залучення третіх осіб.

Договір підписано зі сторони МХП уповноваженим представником ПрАТ «Зернопродукт МХП» Бесараб А.В. та зі сторони контрагента генеральним директором ТОВ «Транспортно-Торгівельна Компанія «Зернопродукт МХП» Загуменним Р.М .

Акти виконаних робіт підписано зі сторони Замовника (МХП) уповноваженим представником ПрАТ «Зернопродукт МХП» Бесараб А.В. та зі сторони Виконавця директором ТОВ «Транспортно-Торгівельна Компанія «Континент» Загуменним Р.М.

Судом встановлено, що за договором № ЗП-Кон-2003 від 20.03.2019 року ТОВ «Транспортно-Торгівельна Компанія «Континент» надавало Позивачу послуги з перевезення кукурудзи. Перевезення кукурудзи здійснювалося до Одеської області, Овідіопольського району, с.Молодіжне, вул.Залізнодорожня, 3, на виконання умов Контракту купівлі-продажу від 25.06.2018, який позивач уклав з компанією ScyllaCapitalLimited.

Надані транспортні послуги по перевезенню кукурудзи підтверджено товарно-транспортними накладними, актами прийому-передачі наданих послуг, реєстром перевезень до актів надання послуг та платіжними дорученнями про оплату. Також на підтвердження відвантаження товару на адресу компанії ScyllaCapitalLimited надано копії митних декларацій форми МД-2.

Оплата позивачем наданих послуг за договором транспортного експедирування та перевезення вантажів №ЗП-Кон-2003 від 20.03.2019 підтверджується платіжним дорученням № від 27.03.2019 на суму 145025,00 грн. (т. 1, а.с.219).

Надання послуг за договором транспортного експедирування та перевезення вантажів №ЗП-Кон-2003 від 20.03.2019 підтверджується актами надання послуг №136 від 26 березня 2019 року з реєстром перевезень на суму 174030,00 грн., №139 від 27 березня 2019 року з реєстром перевезень на суму 153900,00 грн., №142 від 27 березня 2019 року з реєстром перевезень на суму 270810,00 грн., №140 від 27 березня 2019 року з реєстром перевезень на суму 259455,00 грн., №141 від 27 березня 2019 року з реєстром перевезень на суму 269160,00 грн., №143 від 27 березня 2019р. з реєстром перевезень на суму 173670,00 грн., №ОК00-000157 від 29 березня 2019р. з реєстром перевезень на суму 77145,00 грн., №153 від 29 березня 2019р. з реєстром перевезень на суму 369000,00 грн., № ОК00-000159 від 26 березня 2019р. з реєстром перевезень на суму 39255,00 грн., всього на суму 1786425,00 грн. (т.1, а.с.200-218).

За правилом першої події Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-Торгівельна Компанія «Континент» було видано ПрАТ «Зернопродукт МХП» податкові накладні №64 від 27.03.2019 на суму 270810,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 45135,00 грн., №63 від 27.03.2019 на суму 269160,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 44860,00 грн., №58 від 26.03.2019 на суму 174030,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 29005,00 грн., №61 від 27.03.2019 на суму 153900,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 25650,00 грн., №76 від 29.03.2019 на суму 369000,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 61500,00 грн., №69 від 29.03.2019 на суму 39255,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 6542,50 грн., №62 від 27.03.2019 на суму 259455,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 43242,50 грн., №65 від 27.03.2019 на суму 173670,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 28945,00 грн., №80 від 29.03.2019 на суму 77145,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 12857,50 грн., всього ПДВ на суму 297737,50 грн. (т.1, а.с.220-237).

Отже, за взаємовідносинами із Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-Торгівельна Компанія «Континент» за договором транспортного експедирування та перевезення вантажів №ЗП-Кон-2003 від 20.03.2019 позивачем сформовано податковий кредит у сумі 297737,50 грн., що підтверджується копією податкової декларації з податку на додану вартість ПрАТ «Зернопродукт МХП» за березень 2019 року та розшифровками податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з ПДВ) (т.4, а.с.228-239).

Розрахунки між суб`єктами господарювання з ТОВ «Транспортно-Торгівельна Компанія «Континент» здійснювалася у безготівковій формі, про що свідчить платіжне доручення №271420000 від 21.03.2019 року на суму 145025,00 грн.

Станом на 01.03.2019 року дебіторська/кредиторська заборгованість по рахунку 631.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» перед ТОВ «Транспортно-Торгівельна Компанія «Континент» не обліковується. Станом на 31.03.2019 року обліковується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Транспортно-Торгівельна Компанія «Континент» в сумі 1641400,00 грн.

На виконання умов вищезазначеного договору ТОВ «Транспортна-Торгівельна Компанія «Континент» () в березні 2019 року замовнику ПрАТ «Зернопродукт МХП» виставлено податкові накладні на загальну суму 1786425,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 297737,50 грн., у зв`язку з чим ПрАТ «Зернопродукт МХП» сформовано податковий кредит на суму 297737,50 грн. за березень 2019 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту а пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим Кодексом термін.

Згідно з п.201.7 ст.207 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 ст.201 ПК України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХIV (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон №996-ХIV) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону №996-ХIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

При цьому за змістом статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із положеннями ч. 3 цієї статті інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Водночас, суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Верховний Суд у своїй постанові у справі №804/5227/16 від 26.06.2018 вказав, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість та складу валових витрат судам необхідно з`ясувати, зокрема: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. В обов`язковому порядку необхідно дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

З матеріалів справи вбачається, що Актом перевірки встановлено та під час розгляду справи представником відповідача пояснено, що фактично ПрАТ «Зернопродукт МХП» було здійснено документальне оформлення нереальних господарських операцій з ТОВ «Транспортна-Торгівельна Компанія «Континент» та ТОВ «ГК «Натаніель» і складено первинні документи всупереч нормам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В акті перевірки контролюючий орган робить висновок про те, що ПрАТ «Зернопродукт МХП» відображало операції по взаємовідносинам з вищевказаними контрагентами, які фактично товар не поставляли, послуги не надавали, а відтак відбулося отримання товару, послуг з невідомого джерела, невідомим технічним персоналом, устаткуванням, обладнанням невідомого походження, що вказує на нереальність їх здійснення.

Вказуючи на нереальність здійснення господарських операцій, представник відповідача у судовому засіданні заявляв на те, що контрагенти позивача є фігурантами кримінальних справ, не мають належних матеріально-технічних умов здійснення господарської діяльності, персоналу, тощо.

З приводу таких доводів відповідача суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №817/537/17, презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначенні суми його податкового обов`язку.

Суд не звертає уваги на посилання контролюючого органу про те, що подана контрагентом податкова звітність та дані ІТС «Податковий блок» відносно контрагента позивача, оскільки податкова звітність та дані ІТС «Податковий блок» відносно контрагента не є критерієм оцінки реальності господарських операцій, а проаналізована відповідачем інформація із зазначених джерел не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону, що також підтверджено позицією Верховного Суду у постановах від 27.03.2018 у справі №816/809/17, від 26.06.2018 у справі №826/3006/14, від 06.02.2018 у справі №821/589/17. Така податкова інформація вказує тільки на можливе ухилення від сплати податків контрагентами-постачальниками ПрАТ «Зернопродукт МХП».

Тому, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит (зменшення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток), можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Доводи контролюючого органу про те, що контрагенти контрагента позивача (ТОВ «ГК «Натаніель») є фігурантами кримінальних проваджень ґрунтується лише на інформації, яка лише зазначена в Акті перевірки, та ніяк не підтверджена документально, позаяк суду не надано вироків суду, що набрали законної сили, якими би було доведено вину посадових осіб господарюючих суб`єктів, по взаємовідносинам із якими позивачем сформовано спірний податковий кредит.

Крім того, суд звертає увагу, що Позивач мав господарські операції з ТОВ «ГК «Натаніель», а не з контрагентами ТОВ «ГК «Натаніель», а щодо самого ТОВ «ГК «Натаніель» відсутня інформація щодо будь-яких кримінальних проваджень.

Частиною 6 статті 77 КАС України визначено, що вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Однак, всупереч положень ст.ст. 72, 77 КАС України контролюючий орган не надав суду вироку щодо посадових осіб безпосереднього контрагента позивача.

Тому, саме по собі існування відкритого кримінального провадження у відношенні посадових осіб контрагентів контрагента позивача не є достатнім та допустимим доказом відсутності реального здійснення господарських операцій позивачем. Такі докази не спростовують факту зміни майнового стану позивача як добросовісного платника податків внаслідок здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом-постачальником. Відомостей про те, що учасники спірних господарських операцій заперечують свою участь у створенні і діяльності суб`єктів господарювання або наявність рішень у кримінальних справах щодо фіктивності їх діяльності відповідачем не надано.

Також, в акті перевірки вказано, що даними ІТС «Податковий блок» встановлено відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності, зокрема, надання охоронних та транспортних послуг, оскільки останні не мають власного транспорту, працюючих працівників, складських приміщень тощо.

З приводу таких посилань відповідача суд зазначає, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 по справі №804/4940/14.

Отже, суд позбавлений можливості прийняти до уваги посилання відповідача на невідповідність первинних документів вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», адже самі по собі порушення норм податкового законодавства іншими, аніж позивач особами, не можуть бути доказом протиправної поведінки самого позивача.

В розумінні ст.16 ПК України, навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару/надання послуг певних порушень податкового законодавства, дані обставини тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.

ПК України не містить в собі таких підстав для збільшення платнику податків грошового зобов`язання з ПДВ як наявність розбіжностей між податковим кредитом покупця та податковими зобов`язаннями відповідача, та/або наявністю висновку посадової особи податкового органу щодо ознак «фіктивності» контрагентів контрагента, а фактичність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується належним чином завіреними копіями доказів, що наявні в матеріалах справи.

Висновки відповідача ґрунтуються лише на інформації з баз даних податкового органу, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірної операції за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не прийняття до уваги змісту та обсягу господарських операцій, вказаних в наданих до перевірки документах, як наслідок, твердження про відсутність об`єктів оподаткування по спірним господарським операціям, ґрунтується виключно на припущеннях відповідача про наявність порушень норм податкового законодавства контрагентами позивача у ланцюгу постачання, внаслідок чого, на думку контролюючого органу, первинні документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, а останній позбавлений законного права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

За ст. 61 Конституції України межі юридичної відповідальності кожного платника податків мають індивідуальний характер та поширюються на діяння, що визначаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником податків. При цьому, не передбачено юридичної відповідальності суб`єкта права за порушення податкової дисципліни іншими особами згідно із законом.

Суд звертає увагу, що поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням контрагентами контрагента позивача правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами його контрагента податкових зобов`язань.

Отже, судом встановлено, позивач надав до суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з доказами використання придбаних товарів та послуг в господарській діяльності позивача свідчать про факт вчинення господарських операцій, наявність мети господарських операцій та рух активів підприємства в процесі здійснення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що прийняте податкове повідомлення-рішення №00032511 від 23.10.2019 року є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 7236,72 грн. (т.1, а.с.2).

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» №2629-VIII від 23.11.2018 установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 грн.

Суд зазначає, що сума судового збору, яка підлягала сплаті за подання даного адміністративного позову майнового характеру на суму 482447,00 грн., становить 7236,71 грн. (482447,00 грн. х 1,5% /100 %). Отже, позивачем було надмірно сплачено судовий збір у сумі 0,01 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 7236,71 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача у справі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про судовий збір" надмірно сплачений судовий збір може бути повернутий з Державного бюджету за клопотанням особи. Враховуючи відсутність такого клопотання на день постановлення судом рішення у справі суд позбавлений можливості вирішити питання про повернення надмірно сплаченої суми у розмірі 0,01 грн.

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

В судовому засіданні 04.09.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення складено 14.09.2020.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області №00032511 від 23.10.2019.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» (ідентифікаційний код 32547211, місцезнаходження: 08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Елеваторна, 1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) судовий збір у сумі 7236,71 грн. (сім тисяч двісті тридцять шість грн. 71 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складання повного тексту рішення - 14.09.2020 р.

Суддя Кушнова А.О.