Справа № 420/6436/20
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6436/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області, оформлене протоколом №40 засідання Ради адвокатів Одеської області від 17.06.2020 року у частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- зобов`язати Раду адвокатів Одеської області видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила про те, що 25 квітня 2019 року вона склала кваліфікаційний іспит, що підтверджується свідоцтвом про складання кваліфікаційного іспиту, виданим на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області № 62-09/19 від 03 травня 2019 року, у зв`язку з чим звернулась до Ради адвокатів Одеської області із заявою про направлення на стажування. 18 жовтня 2019 року Радою адвокатів Одеської області було прийнято рішення про направлення позивача на стажування до адвоката, у якого позивач проходила стажування з 01 листопада 2019 р. по 30 квітня 2020 р. відповідно до індивідуального плану, затвердженого Радою.

Позивач стверджує, що відповідно до вимог Положення про організацію та порядок проходження стажування для отримання особою свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 80 від 01 червня 2018 року, вона виконала всі вимоги щодо проходження стажування. На підтвердження чого до Ради адвокатів Одеської області нею подано: заяву про проходження стажування, індивідуальний план, звіт про проходження стажування та звіт керівника, щоденник та сертифікат про проходження адаптаційного курсу в професію адвоката для стажиста.

Однак, 17 червня 2020 року рішенням Ради адвокатів Одеської області, оформленим протоколом № 40, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у зв`язку з несумісністю, а саме зайняттям посади начальника відділу правового супроводу юридичного управління секретаріату виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради.

Вважаючи рішення Ради адвокатів Одеської області, оформлене протоколом № 40 від 17 червня 2020 року, протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, позивач зазначив, що обставини несумісності можуть виникнути лише в особи, яка вже набула статус адвоката, тобто склала присягу та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, однак такі обставини можуть бути усунуті на підставі ч.2 ст.7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а саме: шляхом подання адвокатом у триденний строк з дня виникнення таких обставин до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Як вважає позивач, отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не є тотожнім із безпосереднім її здійсненням, оскільки законом врегульовано види діяльності несумісні з діяльністю адвоката, а не з набуттям права здійснювати цю діяльність.

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач копію ухвали суду від 29 липня 2020 року про відкриття провадження у справі отримав 18 серпня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, у встановлений судом строк, відповідач відзив на адміністративний позов не надав, з клопотаннями/заявами щодо продовження строку на подання відзиву до суду не звертався.

Згідно вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи сторонами не надавались, клопотання та додаткові докази не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

Позивач - ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську дальність», видане на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 03 травня 2019 року № 62-09/19 (а.с. 21).

Згідно направлення серії ОД № 001374 від 18 жовтня 2019 року, виданого Радою адвокатів України на підставі рішення № 30 від 16 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 направлена для проходження стажування до керівника стажування - адвоката Арнаут Андрія Георгійовича (а.с. 58).

У період з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року ОСОБА_1 проходила стажування для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

15 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Ради адвокатів Одеської області із заявою, у якій просила провести оцінку результатів стажування та видати їй свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 55).

Рішенням від 17 червня 2020 року, оформленим витягом з протоколу № 40 засідання Ради адвокатів Одеської області, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю вирішено: відповідно до ст. 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" про вимоги щодо несумісності, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви (а.с. 59).

При цьому, відповідно до змісту вказаного рішення, ОСОБА_1 закінчила стажування, отримала позитивний результат та станом на 17 червня 2020 року займає посаду начальника відділу правового супроводу юридичного управління секретаріату виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради.

Отже, рішенням від 17 червня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, у зв`язку з несумісністю, внаслідок зайняття нею посади начальника відділу правового супроводу юридичного управління секретаріату виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI.

Згідно з положеннями частини першої статті 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (у редакції, чинній на момент складення позивачем кваліфікаційного іспиту), адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 2 зазначеної вище статті Закону визначений перелік осіб, які не можуть бути адвокатом, а саме особа, яка:

1) має непогашену чи незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також злочину середньої тяжкості, за який призначено покарання у виді позбавлення волі;

2) визнана судом недієздатною чи обмежено дієздатною;

3) позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю, - протягом двох років з дня прийняття рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) звільнена з посади судді, прокурора, слідчого, нотаріуса, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування за порушення присяги, вчинення корупційного правопорушення, - протягом трьох років з дня такого звільнення.

Таким чином, зазначений перелік осіб, які не можуть бути адвокатом, є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, з аналізу частини першої статті 6 Закону вбачається, що обов`язковими складовими набуття статусу адвоката є, зокрема, складення особою присяги адвоката України та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Вимоги щодо несумісності визначає стаття 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, відповідно до ч. 1 цієї статті (у редакції від 20.03.2020 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), несумісною з діяльністю адвоката є:

1) робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції";

2) військова або альтернативна (невійськова) служба;

3) нотаріальна діяльність;

4) судово-експертна діяльність.

Вимоги щодо несумісності з діяльністю адвоката, передбачені пунктом 1 цієї частини, не поширюються на депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі).

Отже, несумісною з діяльністю адвоката є, серед іншого, робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Стаття 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає коло суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Зокрема, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Тобто, суб`єктами, на яких поширюється дія даної норми Закону є, зокрема, посадові особи місцевого самоврядування.

Водночас, з системного аналізу наведених положень законодавства слідує, що законодавство встановлює відповідні обмеження лише щодо безпосереднього здійснення адвокатської діяльності, яка спрямована на надання правової допомоги. Проте, жодний нормативний акт не обмежує осіб, які перебувають на публічній, державній службі, службі в органах місцевого самоврядування брати участь у відповідних процедурах добору та отримувати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Лише факт отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не є свідченням порушення вимог щодо несумісності, поки особа, яка отримала таке свідоцтво, не почне вчиняти дій, які можуть бути визначені як адвокатська діяльність відповідно до статей 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, за приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

При цьому, частина перша статті 19 Закону визначає види адвокатської діяльності, тобто конкретні активні, безпосередні дії, такі як: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

При цьому, адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини несумісності можуть виникнути лише в особи, яка вже набула статусу адвоката, отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та безпосередньо здійснює таку діяльність, однак такі обставини можуть бути усунуті на підставі ч. 2 ст. 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", у разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

За приписами пункту 1 частини першої ст. 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката (п. 1 ч. 2 ст. 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати (ч. 5 ст.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, суд вважає, що відповідач передчасно та безпідставно зазначив в оскарженому рішенні про наявність у позивача, на час розгляду його заяви щодо видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, обставин несумісності, пов`язаних з обійманням посади начальника відділу правового супроводу юридичного управління секретаріату виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, як таких, що перешкоджають отриманню ним свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

На підставі наведеного нормативно-правового регулювання, слід зазначити, що складання особою присяги та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не свідчить про безпосереднє здійснення особою адвокатської діяльності.

Отже, отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю підтверджує саме факт набуття особою, у тому числі тією, трудова діяльність якої несумісна з адвокатською, права здійснювати таку діяльність.

Законодавчі обмеження чи заборони отримувати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю посадовими особами місцевого самоврядування відсутні, оскільки таку діяльність можливо зупинити після отримання відповідного свідоцтва.

Також слід враховувати правову позицію Вищої Ради Правосуддя у рішеннях від 30.05.2017 року за № 1328/0/15-17 та від 24.10.2017 року за № 3419/0/15-19 про те, що отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не є свідченням порушення вимог про сумісність.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що рішення від 17 червня 2020 року, оформлене витягом з протоколу № 40 засідання Ради адвокатів Одеської області, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, на підставі наявності обставин несумісності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Ради адвокатів Одеської області видати позивачу свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач з метою набуття статусу адвоката та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виконав усі необхідні передумови, зокрема склав кваліфікаційний іспит та успішно пройшов стажування, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", наступними обов`язковими складовими набуття статусу адвоката є складення присяги адвоката України та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України.

Особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, чинне законодавство визначає процедуру набуття статусу адвоката, яка завершується складенням присяги адвоката України та отриманням свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не отримала свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю та не склала Присягу адвоката України в силу прийняття відповідачем рішення в частині вимог щодо несумісності, яке визнається судом протиправним.

При цьому, відповідачем не надано, а судом не встановлено жодних доказів, які б підтверджували наявність будь-яких інших перешкод для видачі позивачу свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю після складення Присяги адвоката України.

Як передбачено ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов:

1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача;

2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача;

3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення;

4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Ради адвокатів Одеської області привести ОСОБА_1 до Присяги адвоката та видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Саме такий судовий захист суд вважає ефективним.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України, за якими суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача, оскільки судом не встановлено обставин, передбачених ч. 8 ст. 139 КАС України, щодо зловживання позивачем процесуальними правами або виникнення спору внаслідок неправильних дій позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297, 371 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області від 17 червня 2020 року, оформлене витягом з протоколу № 40 засідання Ради адвокатів Одеської області, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Зобов`язати Раду адвокатів Одеської області привести ОСОБА_1 до Присяги адвоката та видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Стягнути з Ради адвокатів Одеської області (; 65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 14) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Рада адвокатів Одеської області (; 65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 14).

Суддя О.В. Глуханчук

.