Справа № 826/1406/16
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1406/16 Головуючий у І інстанції - Григорович П.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, в якому просило:

- визнати протиправними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників по нарахуванню пені УДППЗ «Укрпошта» в розмірі 23111,45 грн. та внесення даних про нарахування цієї пені до акту № 5951-20 від 22.10.2015 p.;

- зобов`язати Міжрегіональне головне управління ДФС-ЦО з ОВП вилучити дані в акті № 5951-20 від 22.10.2015 p. про нарахування пені УДППЗ «Укрпошта» в розмірі 23177,45 грн;

- скасувати в автоматизованій системі «Податковий блок» та в інтегрованій картці УДППЗ «Укрпошта» «Податок на додану вартість, код платежу 14010100» даних пов`язаних із розміром пені у сумі 23177,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що внаслідок самостійно виявлених помилок, УДППЗ «Укрпошта» подано до МГУ ДФС-ЦООВП уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 р. (розрахунок поданий у вересні 2015 р.), зареєстрований ДФС України за номером . Згідно уточнюючого розрахунку з ПДВ задекларовано зменшення податкових зобов`язань на суму 2564 грн. та зменшення податкового кредиту на суму 381586 грн., що призвело до збільшення суми розрахунків з бюджетом на суму 379022 грн. Також, УДППЗ «Укрпошта» у зв`язку із виправленням помилки в уточнюючому розрахунку задекларувало штрафну санкцію у розмірі 3% -11371 грн.

Так, 01.10.2015 р. УДППЗ «Укрпошта» провело звіряння з Відповідачем щодо стану розрахунків з бюджетом по податку на додану вартість. За результатами звіряння УДППЗ «Укрпошта» встановлено, що МГУ ДФС-ЦООВП неправомірно в інтегрованій картці платника податків «Податок на додану вартість, код платежу 14010100» нараховано пеню у розмірі 23177,45 грн. по уточнюючому розрахунку (реєстр. № ), що підтверджується актом звіряння № 5951-20 від 22.10.2015, який наявний у матеріалах справи.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 січня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників по нарахуванню пені УДППЗ «Укрпошта» в розмірі 23111,45 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Офіс великих платників податків ДПС подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Офіс великих платників податків ДПС посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутність прямої вказівки у ПК України на зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України», застосування положень пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 у редакції, чинній 3 01.09.2015 року, застосовується до правовідносин, які виникли з 01.09.2015 року, тобто до відносин, коли граничний строк сплати грошового зобов`язання припадає на дату, починаючи з 01.09.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, контролюючий орган діяв на підставі та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Акціонерного товариства «Укрпошта», в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач посилається на те, що у законах України (Податковому кодексі) не передбачено обов`язку податкових органів нараховувати пеню при самостійному нарахуванні платником податків суми грошового зобов`язання (з урахуванням спливу 90 днів) та за відсутності податкового боргу, то нарахування та відображення пені у картці особового рахунку є неправомірним.

Так, відповідно до наданого скріншоту ІКП 21560045 бази «Податковий блок» пеня була нарахована 30.09.2015 р., що є повним протиріччям вимогам пп.129.1.1. та п.129.9 ст.129 ПК України, якою починаючи з вересня 2015 р. було повністю скасовано відповідальність платника податків у разі подання ним уточнення декларації в 90-й денний термін з моменту закінчення кінцевого терміну сплати грошового зобов`язання. Термін сплати ПДВ за червень 2015 р. - 30.07.2015 р., а тому 90-й термін закінчується - 30.10.2015 р.

Таким чином, на думку Позивача, протиправними діями податкового органу було порушено права AT «Укрпошта», що виражається у породженні негативних наслідків для підприємства: нарахуванні всупереч вимогам ПК України пені у розмірі 23177,45 грн. по уточнюючому розрахунку (реєстр. № ) в системі ІКПП по коду «Податковий блок» ПДВ, код платежу 14010100.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.07.2015 р. Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» подано до Міжрегіонального головного Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників декларацію з податку на додану вартість за звітний період червень 2015 р. № , кінцевий термін сплати зобов`язань - 30.07.2015 р.

Згідно вказаної декларації підприємством визначило суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного періоду та відповідно сплаті в бюджет у розмірі 9 284 722 грн. (рядок 25 декларації).

Сплата ПДВ за червень 2015 року у сумі 9284722 грн. підтверджується платіжним дорученням № 3985 від 28.07.2015 р.

30.09.2015 р. внаслідок самостійно виявлених помилок, УДППЗ «Укрпошта» подано до МГУ ДФС-ЦООВП уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 р. № , згідно якої задекларовано збільшення податкових зобов`язань на суму 379022 грн та одночасно розраховано штраф в сумі 11371 грн.

01.10.2015 р. УДППЗ «Укрпошта» провело звіряння розрахунків з Відповідачем щодо нарахування в інтегрованій картці платника податків «Податок на додану вартість, код платежу 14010100» сум відповідно до поданого уточнюючого розрахунку, за наслідками чого Позивачу стало відомо про нарахування Відповідачем пені в сумі 23177,45 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, визначеного в податковій декларації за червень 2015 року.

Листом від 08.10.2015 р. № 2113-2035 УДППЗ «Укрпошта» звернулось до Відповідача з вимогою про здійснення коригування суми нарахованих зобов`язань в ІКПП підприємства, в частині проведення сторно нарахованої пені в сумі 23177,45 грн. на підставі уточнюючого розрахунку № .

Листом від 29.10.2015 № 24354/10/28-10-42-1-47 Відповідач повідомив Позивача про те, що всі операції в ІКП проведено в межах діючого законодавства, а пеню нараховано на підставі п.п. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.09.2015 р.), тобто до набрання чинності Законом України № 655-VII від 17.07.2015 р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків».

На підставі листа УДППЗ «Укрпошта» від 19.10.2015 р. № 2113-184 Відповідачем був складений акт звіряння розрахунків № 5951-20 від 22.10.2015 р., (станом на 30.09.2015 включно) згідно якого в порівнянні з попереднім актом звіряння № 6942-20 від 09.09.2015 p. (станом на 08.09.2015 p.) вбачається нарахування станом на 30.09.2015 p. пені Позивачу в розмірі 23177,45 грн.

Вважаючи вказані дії протиправними, а свої права порушеними Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що витягом з ІКП Позивача по податку на додану вартість підтверджується, що станом на дату нарахування пені - 30.09.2015 року за Позивачем обліковується переплата в сумі 390170,64 грн., що свідчить про відсутності у Відповідача правових підстав для нарахування Позивачу пені на підставі п.129.1.1 Податкового кодексу України, адже навіть з урахуванням заниження Позивачем ПДВ в декларації за червень 2015 та уточнення даного показника податкової звітності у бік збільшення 30.09.2015 року, станом на дату нарахування пені за Позивачем обліковувалась переплата, отже підстави для застосування контролюючим органом норм абз. «а» п.129.1.1 відсутні.

Колегія суддів переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме в частині визнання протиправними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників по нарахуванню пені УДППЗ «Укрпошта» в розмірі 23111,45 грн., зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України (надалі - Кодекс), у разі, якщо у майбутніх податкових періодах платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених п. 50.2 ст. 50 Кодексу: або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Відповідно до пп.14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Кодексу пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

При цьому Законом України від 17 липня 2015 року № 655-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» (далі - Закон № 655-VII) внесено зміни до пп.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Кодексу, які набрали чинності з 01.09.2015 р.

Так, після закінчення встановлених п. 57.1 ст. 57 Кодексу строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Законом № 655-VII передбачено, що нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. № 1-рп/99 визначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Проте це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте, надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Враховуючи відсутність прямої вказівки у Кодексі на зворотну дію у часі Закону № 655-VII, застосування положень ст. 129 Кодексу у редакції, чинній з 01.09.2015 р., застосовується до правовідносин, які виникли з 01.09.2015 р., тобто до відносин, коли граничний строк сплати грошового зобов`язання припадає на дату, починаючи з 01.09.2015 року.

Однак, імперативна норма абз.1 п.129.1.1 Податкового кодексу України, як в редакції до 01.09.2015, так і в редакції від 01.09.2015 визначає, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується витягом з ІКП Позивача по податку на додану вартість, станом на дату нарахування пені - 30.09.2015 за Позивачем обліковується переплата в сумі 390 170,64 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у Відповідача були відсутні правові підстави для нарахування Позивачу пені на підставі п.129.1.1 Податкового кодексу України, оскільки навіть з урахуванням заниження Позивачем ПДВ в декларації за червень 2015 та уточнення даного показника податкової звітності у бік збільшення 30.09.2015, станом на дату нарахування пені за Позивачем обліковувалась переплата, у зв`язку з чим правові підстави для застосування контролюючим органом норм абз. «а» п.129.1.1 відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про нарахування пені УДППЗ «Укрпошта» в розмірі 23111,45 грн. є обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки рішення суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Офісу великих платників податків ДПС, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко