Справа № 280/1432/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 280/1432/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року (головуючий суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справі

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України

про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - Позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного підприємства Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі Відповідач), в якому просило суд:

- стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику, податковий борг в розмірі 1 304 533,53 грн., який складається з податку на додану вартість - 422 114,03 грн. на р/р UA0008168, отримувач - Мелітопольське УК/Мелітоп.р- н./14060100, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код 37968956; єдиного податку - 487 977,50 грн., на р/р UA0008415, отримувач - Мелітопольське УК/Мелітоп.р-н/18050500, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код 37968956; частини чистого прибутку - 394 442,00 грн., на р/р UA0008168, отримувач - Мелітопольське УК /Мелітоп.р- н/21010100, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код 37968956.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року по справі №280/1432/20 адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення коштів за податковим боргом задоволено (а.с. 53-55).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам Відповідача, наведеним в якості обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення, зокрема те, що Відповідач є сільськогосподарським товаровиробником, тому рішення про стягнення податкового боргу з рахунків Відповідача заблокує роботу Державного підприємства та може призвести до його подальшого банкрутства.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про те, що Відповідач звернувшись з апеляційною скаргою у справі №280/1432/20 обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки в апеляційній скарзі взагалі відсутні підстави незгоди з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року по справі №280/1432/20 в частині стягнення податкового боргу з апелянта в розмірі 1304533,53 грн., проте вся апеляційна скарга зводиться до незгоди з розстрочкою судового рішення.

Мотивуючи відзив Позивач, також, зазначив про те, що після винесення 12 травня 2020 року рішення судом першої інстанції Відповідач має право звернутись повторно із заявою про розстрочення виконання рішення суду в порядку ст. 378 КАС України.

Відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначив доводи аналогічні доводам апеляційної скарги.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», , зареєстровано як юридична особа 31.07.1997, про що 13.08.2004 в Єдиному державному реєстрі внесено запис № 1 000004, та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області.

Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» має податковий борг:

з податку на додану вартість - 422 114,03 грн.;

єдиного податку - 487 977,50 грн.;

частини чистого прибутку - 394 442,00 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник на внаслідок наступного:

підприємство самостійно визначило податкові зобов`язання у поданій до Мелітопольського управління ГУ ДПС у Запорізькій області податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2019 по строку сплати на 31.11.2019 у розмірі 178 751,00 грн. (самостійно сплачено 62 925,07 грн., сума у розмірі 115 825,93 грн. визначеного зобов`язання не була сплачена у встановлені строки);

підприємство самостійно визначило податкові зобов`язання у поданому до Мелітопольського управління ГУ ДПС у Запорізькій області уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від. 04.12.2019 по строку сплати на 04.12.2019 у розмірі 3 820,00 грн.

підприємство самостійно визначило податкові зобов`язання у поданому до Мелітопольського управління ГУ ДПС у Запорізькій області уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 11.12.2019 по строку сплати на 11.12.2019 у розмірі 6 126,00 грн.;

підприємство самостійно визначило податкові зобов`язання у поданому до Мелітопольського управління ГУ ДПС у Запорізькій області уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 12.12.2019 по строку сплати на 12.12.2019 , сума у розмірі 264 735,00 грн.;

підприємство самостійно визначило податкові зобов`язання у поданій до Мелітопольського управління ГУ ДПС у Запорізькій області податковій декларації з податку на додану вартість № від 17.12.2019 по строку сплати на 30.12.2019 у розмірі 30 089,00 грн.

Крім того відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України боржнику нарахована пеня: за період з 01.11.2019 року по 11.12.2019 року в розмірі 10,86 грн.; за період з 12.11.2019 року по 11.12.2019 року в розмірі 1 149,46 грн.; за період з 18.11.2019 року по 11.12.2019 року в розмірі 357,78 грн.

Податковий борг з єдиного податку виник на підставі поданої до Мелітопольського управління ГУ ДПС у Запорізькій області податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи № від 18.02.2019 по строку сплати на 30.10.2019, у якій визначена сума зобов`язань у розмірі 487 977,50 грн.

Крім того, відповідач самостійно визначив податкові зобов`язання у поданому до Мелітопольського управління ГУ ДПС у Запорізькій області розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями № від 01.11.2019 по строку сплати на 19.11.2019 у розмірі 479 840,00 грн. (боржником самостійно сплачено 85 398,00 грн., сума у розмірі 394 442,00 грн. визначеного зобов`язання не була сплачена).

У зв`язку несплатою у встановлені строки Державним підприємством «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» вищезазначених сум зобов`язань, позивач звернувся до суду із позовом у даній справі.

З матеріалів справи встановлено, що в апеляційній скарзі Відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити, при цьому в мотивувальній частині апеляційної скарги Відповідач наводить доводи лише щодо відмови суду першої інстанції в задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення суду поданого на підставі ст. 378 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи питання відмови в задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення суду поданого на підставі ст. 378 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що звернення в порядку ст. 378 КАС України передбачено вже на стадії виконання рішення суду, а не до його прийняття. Крім того, Відповідач не підтвердив письмовими доказами обставини, викладені останнім у клопотанні про відстрочення виконання рішення суду поданого на підставі ст. 378 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Також, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання, пов`язані з відстроченням або розстроченням виконання судового рішення постають вже після ухвалення рішення по суті спору та набрання ним законної сили, відтак і відповідні заяви в порядку ст. 378 КАС України мають бути подані після ухвалення відповідних рішень по суті спору.

Інститут розстрочення та відстрочення виконання рішення суду впроваджений саме з метою забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

З огляду на вказане, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні правильно вказав про те, що звернення у порядку ст. 378 КАС України на стадії винесення рішення є передчасним.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що у поданому клопотанні представник Відповідача зазначив, що винесення рішення про стягнення податкового боргу з рахунків відповідача, а також за рахунок готівки заблокує роботу Державного підприємства та може призвести до його подальшого банкрутства, оскільки підприємство не матимемо можливості закупити насіннєвий матеріал та провести земельні роботи, задля того щоб в подальшому отримати дохід від реалізації майбутнього врожаю. Також вказує, що у зв`язку з поширенням на території України небезпечного захворювання з 12 березня до 24 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11.03.2020 № 211 (зі змінами) значно погіршився фінансовий стан підприємства. Тож, з метою недопущення поширення захворювання серед працівників, роботу підприємства переведено на гнучкий режим. У зв`язку з чим, велика кількість контрагентів взагалі припинила свою роботу, що унеможливлює проведення господарських операцій та отримання прибутку. Однак, будь-яких письмових доказів вказаних обставин до заяви Відповідач не надав.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Поряд із зазначеним, суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на наявність у останнього права звернутись до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 378 КАС України про відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення на стадії виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року по справі №280/1432/20.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року по справі №280/1432/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова