Справа № 266/2283/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року справа №266/2283/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді- доповідача Ястребової Л. В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 червня 2020 року (складене в повному обсязі 30 червня 2020 року в м. Маріуполі Донецької області) у справі № 266/2283/18 (головуючий І інстанції Федотова В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України Азовської митниці Держмитслужби про скасування постанови, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної митної служби України Азовської митниці Держмитслужби, в якому просила скасувати постанову заступника начальника Донецької митниці ДФС - Управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. в справі про порушення митних правил № 0177/70000/17 від 23 січня 2018 року про визнання позивача винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 472056,76 грн., а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначила, що підставою винесення спірної постанови стало те, що вона перевищила встановлений ст. 95 МК України строк доставки товару, а саме, транспортного засобу марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб. Вважає, що оскільки власником транспортного засобу є ЗАТ «Глобалкомас» (UAB "Slobalcomas"), код 304142053, в особі директора Юрія Ларченка, яке знаходиться в Литві, м. Вільнюс, а вона є особою яка керувала транспортним засобом, що був тимчасово ввезений на митну територію України, з дозволу власника транспортного засобу, то може відповідати тільки за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якщо буде керувати транспортним засобом без відповідних документів на право керування. Отже, адміністративну відповідальність за порушення вимог статті 95 МК України повинна нести посадова особа власника даного автомобілю, а не вона. Крім того, з точки зору суб`єктивної сторони даного правопорушення, воно може бути вчинено умисно або з необережності. Вона ще 04.10.2017 р. повідомляла відповідача про те, що автомобіль знаходиться в неробочому стані на СТО м. Маріуполя, на підтвердження чого додавала дефектну відомість, але відповідач вказані обставини не врахував та навіть навпаки, вказав в постанові, що вона із заявою з приводу поміщення вищевказаного транспортного засобу в інший митний режим або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили не зверталась, з її боку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення у вигляді умислу або необережності. Вказаний автомобіль був пошкоджений та весь час знаходився у не робочому стані на СТО м. Маріуполя, вона не мала можливості доставити транспортний засіб до органів доходів і зборів у визначений десятиденний строк, а тому з її боку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 червня 2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що нею в якості доказу про направлення 04.10.2017 року до Донецької митниці ДФС прохання про продовження строку явки, копії дефектної відомості, копії запрошення було надано опис поштового відправлення та квитанцію ДП «Укрпошта», отже обов`язки були виконані належним чином, що судом не враховано та самостійно здійснено перевірку інформації за вказаним трек-кодом, яка міститься на веб-сайті «Укрпошта». Судом вивчались копія Акту здачі-прийняття робіт № 81 від 14.05.2018, копію рахунку-фактури № СФ81 від 22.05.2017, довідку ФЛП Слободянський від 14.05.2018, але не надано жодної правової оцінки зазначеним документам. Вважає, що проведене провадження у справі та винесена постанова здійснені з порушенням вимог ст.ст. 490, 491, 493 МКУ, а тому постанова підлягає скасуванню.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

28 вересня 2020 року від позивача на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи (оголошення перерви) на пізніший термін, яка обґрунтована погіршенням стану здоров`я та бажанням бути присутньою під час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

В даному випадку позивачем до клопотання не додано жодного доказу, що неможливість з`явитися у судове засідання зумовлена погіршенням здоров`я, відповідних довідок або виписок з лікарні також не надано.

Враховуючи викладене, скорочені строки розгляду даної справи, та те, що явка позивача не визнавалась судом обов`язковою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява позивача про відкладення розгляду справи є необґрунтованою та такою, яка задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини.

Постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника Управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. в справі про порушення митних правил № 0177/70000/17 від 23.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 472056,87 грн.

Даною постановою встановлено, що 14.05.2017 громадянкою ОСОБА_1 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС на митну територію України ввезено автотранспортний засіб марки «Mercedes Benz A160», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Литовська Республіка, індентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , по смузі руху «зелений коридор» у митному режимі транзиту.

25.09.2017 року в результаті опрацювання листа Чернігівської митниці ДФС від 14.08.2017 № 3298/25-70-20-05, Донецькою митницею складено протокол про порушення митних правил № 0107/70000/17 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України.

Постановою Донецької митниці ДФС від 07.11.2017 у справі про порушення митних правил № 0107/70000/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, а саме перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки автотранспортного засобу «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , (VIN) НОМЕР_2 , до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб.

Відповідно до інформації бази даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» встановлено, що автотранспортний засіб марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , (VIN) НОМЕР_2 , після 14.05.2017 року з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщувався.

Перевіркою наявної в модулі «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор» інформації, встановлено, що після притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України від позивача заяв до митниць ДФС щодо вказаного транспортного засобу не надходило.

Відповідно до листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15.12.2017 №3067/24-8/01-2017, автомобіль марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 у розшуку не перебуває.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 порушила вимоги та обмеження, встановлені главою 17 МК України, та використовує автотранспортний засіб марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , (VIN) НОМЕР_2 , стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано пільги.

Відповідно до висновку № 2655 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.12.2017 року, вартість автотранспортного засобу марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 становить 2450 євро (що, згідно з курсом валют, встановлених НБУ на 14.05.2017 року, складає 70543,98 грн.).

Згідно з листом Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС від 19.12.2017 № 663/ВН/05-70-19-01 сума пільг, наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування ОСОБА_1 при ввезенні автотранспортного засобу марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 складає 157352,29 грн. (а саме, ввізне мито - 7 054,40 грн., акциз - 112 315,18 грн., ПДВ - 37 982,71 грн.).

Опитаний 12.12.2017 у якості свідка старший державний інспектор відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків та зброї Управління ПМП та МВ Донецької митниці ДФС ОСОБА_2 пояснив, що на виконання резолюції на доповідній записці від 09.11.2017 № 1312/ДЗ/05-70-20-02 ним було проведено заходи щодо встановлення ознак правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, в діях особи, притягнутої Донецькою митницею ДФС до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України. ОСОБА_2 встановив відсутність факту вивезення автомобіля марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , ввезеного на митну територію України 14.05.2017 у митному режимі транзиту гр. ОСОБА_1 , а також відсутність звернень до митниць ДФС гр. ОСОБА_1 із заявою про поміщення вказаного транспортного засобу до іншого митного режиму, про аварію або дію непереборної сили стосовно нього. Таким чином, ОСОБА_2 встановив, що ОСОБА_1 порушує вимоги та обмеження, визначені главою 17 МК України, та використовує транспортний засіб, стосовно якого надано такі пільги. На неодноразові запрошення до Донецької митниці ДФС гр. ОСОБА_1 не прибула, про причини неявки не повідомила. За вказаним фактом 08.12.2017 ОСОБА_2 склав протокол про порушення митних правил № 0177/70000/17 у відношенні ОСОБА_1 за її відсутності, примірник протоколу про порушення митних правил направив поштою за адресою мешкання останньої.

Таким чином, ОСОБА_1 , використовуючи автотранспортний засіб марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 157 352,29 грн, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.(а.с. 8-9).

Матеріали справи містять довіреність від 14.05.2017 року, відповідно до якої ЗАО «Глобалкомас», в особі директора, уповноважив ОСОБА_1 представляти інтереси товариства перед юридичними чи фізичними особами, державними органами на території України, а також всіх країн ЄС, розпоряджатися переданим Товариством транспортним засобом марки «Mercedes Benz A160» р/н НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 .(а.с. 10).

Також до матеріалів справи долучено опис поштового відправлення та квитанцію ДП «Укрпошта» в якості доказу про направлення 04.10.2017 року до Донецької митниці ДФС прохання про продовження строку явки, копії дефектної відомості, копії запрошення.(а.с. 12).

Позивачем надано до суду апеляційної інстанції рахунок-фактуру № СФ 81 від 22.05.2017 року, довідку ФЛП ОСОБА_3 про перебування автомобілю марки «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ремонті на СТО м. Маріуполя з 20.05.2017 року по 14.05.2018 року, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 14.05.2018 року.

Сторонами не заперечується той факт, що 16.05.2018 автомобіль «Mercedes Benz A160» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 був вивезений з території України.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем по справі обґрунтовано було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та у розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст. 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Строки транзитних перевезень встановлені ст.95 МК України, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч.1 ст.102 МК України).

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до ст. 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є:

1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил;

2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу;

3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, зокрема, інші протиправні дії суб`єкта, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими надано такі пільги. Тому використання транспортного засобу особистого користування іншою особою (без належного оформлення передачі права на тимчасове ввезення), окрім особи, якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, і інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано так пільги. При цьому коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за вчинення цього правопорушення, не обмежено лише тими особами, які отримали податкові пільги в ході митного оформлення товару.

Відповідно до ч.1 ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Колегія суддів зазначає, що положення частини першої статті 467 МК України передбачають перелік триваючих порушень митних правил, який не є вичерпним.

Щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МКУ, судова колегія зазначає наступне.

В якості обґрунтування апеляційної скарги та як підставу для скасування постанови у справі про ПМП позивач зазначає, зокрема, що постанова винесена неправомочною особою, оскільки правопорушення було виявлено Чернігівською митницею, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 544 МК України завданням органів доходів і зборів є запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушенням митних правил на всій території України.

Згідно ст. 490 МК України протокол про порушення митних правил мають право складати: посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил; посадові особи доходів і зборів, які згідно з посадовими обов`язками мають таке право; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або керівником митниці.

Частиною 1 ст. 493 МК України унормовано, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як свідчать матеріали справи, факт порушення ОСОБА_1 митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, було виявлено старшим державним інспектором відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії співробітником Донецької митниці ДФС Онищенко М.О. за результатом перевірки інформації бази даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор». Постанова винесена заступником начальника Донецької митниці ДФС - начальником Управління ПМП та МВ Тарнавським Ю.М., що не суперечить ст.ст. 490, 491, 493 МК України.

Також, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом порушено норми п. 4 ч. 3 ст. Кодексу адміністративного судочинства України, а саме суд оцінює докази, які були подані сторонами по справі, а не самостійно здійснює пошук інформації, що не приймається судом до уваги, виходячи з принципу офіційного з`ясування обставин у справі відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується доводів апелянта про направлення до відповідача прохання про продовження строку явки для надання пояснень, дефектної відомості 04.10.2017 року та як на підтвердження надання копії опису та квитанції поштового відділення, суд зазначає, що дані обставини вже були досліджені при розгляді справи № 266/4888/17, у якій позивач оскаржувала постанову в справі про порушення митних правил від 07.11.2017, якою на неї було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, позивача, вже після 07.11.2017 року, неодноразово було запрошено до митного органу з переліком певних документів (№ 7516/Р/05-70-20-05 від 21.11.2017 року; № 7712/Р/05-70-20-05 від 29.11.2017 року), проте доказів звернення до митного органу з переліком документів, що підтверджують аварію чи обставини непереборної сили, позивачем не надано.

Твердження апелянта, що судом вивчались документи: акт здачі-прийняття робіт № 81 від 14.05.2018, копію рахунку-фактури № СФ81 від 22.05.2017 року, копію довідки ФЛП Слободянський від 14.05.2018 року, проте їм не надано правової оцінки не приймаються судом до уваги, оскільки в матеріалах справи зазначені документи відсутні, як відсутні докази надання цих документів митному органу, а були надані лише до суду апеляційної інстанції.

Слід зазначити, що позивач не був позбавлений можливості звернутися до митного органу з переліком документів на підтвердження факту технічної несправності транспортного засобу, що унеможливлювало вивезення автомобілю за межі митної території України.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду першої інстанції, тому до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 308 кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 червня 2020 року по справі № 266/2283/18 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв