Справа № 640/8069/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Київ № 640/8069/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Каракашьяна С.К., суддів: Григоровича П.О., Смолія І.В., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Папазова Г.А., від відповідача, третьої особи - Шокун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом ОСОБА_1
до за участі третьої особи: Кабінету Міністрів України Міністерства юстиції України
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов, в якому представник ОСОБА_1 просив суд:

«Визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо невиконання вимог пункту 7 Перехідних положень Закону України № 2268-VIII «Про особливості державної політики щодо забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях в Донецькій і Луганській областей» про приведення у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом, а також забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Зобов`язати Кабінет Міністрів України (. 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) вжити заходів на виконання вимог пункту 7 Перехідних положень Закону України № 2268-VIII «Про особливості державної політики щодо забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях в Донецькій і Луганській областей» щодо визнання документів, виданих на тимчасово окупованих територіях в Донецькій і Луганській областей, які підтверджують народження або смерть.

Стягнути з бюджетних асигнувань Кабінету Міністрів України (, 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний код НОМЕР_1 матеріальну шкоду у розмірі 6000,00 гривень.

Стягнути з бюджетних асигнувань Кабінету Міністрів України (, 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний код НОМЕР_1 понесені судові витрати.

Встановити судовий контроль за рішенням суду шляхом зобов`язання Кабінету Міністрів України (,01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) подати звіт про виконання рішення протягом десяти днів з моменту набрання рішенням законної сили.»

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач зазнав додаткових витрат часу та коштів внаслідок бездіяльності відповідача, яким не було виконано вимог пункту 7 Перехідних положень Закону України № 2268-VIII «Про особливості державної політики щодо забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях в Донецькій і Луганській областей».

Зокрема, позивач вказує на те, що на даний час, внаслідок бездіяльності відповідача, отримання свідоцтва про смерть щодо осіб, які померли на тимчасово окупованих територіях в Донецькій і Луганській областях, можливе тільки на підставі рішення суду про встановлення юридичного факту.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на відсутність порушеного права позивача. Крім того, відповідач стверджує про те, що ним було виконано вимоги вищезазначеного Закону та зобов`язано міністерства привести свої нормативно - правові акти у відповідність з Законом № 2268-VIII.

Третьою особою пояснень суду не надано, представником третьої особи - Міністерства юстиції України позовні вимоги заперечувалися.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2018 року Верховної Радою України було прийнято Закон України №2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Даний Закон набув чинності з дня, наступного за днем опублікування 24.02.2018р.

Частиною третьою статті 2 вказаного Закону було визначено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Відповідно до пункту 7 Перехідних положень Закону України №2268-VIII, Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом було зобов`язано привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Обґрунтовуючи порушення своїх прав позивач зазначив, що відповідачем не було забезпечено приведення у відповідність з вимогами даного Закону Положення пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 р. №52/5.

Судом встановлено, що відповідно до плану організації підготовки проектів актів, необхідних для забезпечення реалізації Закону України від 18 січня 2018 року №2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», схваленого на засіданні Кабінету Міністрів України 21 березня 2018 року, на виконання пункту 7 статті 13 Перехідних положень Закону України №2268-VIII міністерства та інші центральні органи виконавчої влади було зобов`язано забезпечити приведення їх нормативно - правових актів у відповідність із цим Законом. Перелік міністерств визначався доданим списком та містив, зокрема, Міністерство юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем було отримано 03.03.2020 року відмову у отриманні свідоцтва про смерть від Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 78/20.12-73.

Зазначена відмова мотивована посиланням на ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI відповідно до якої державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту від 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Отже, серед документів, визначених в якості підстави для державної реєстрації смерті немає документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Зазначене, на думку суду, не відповідає приписам частини третьої статті 2 Закону України №2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», що в свою чергу, свідчить про невиконання третьою особою вимог пункту 7 Перехідних положень Закону України №2268-VIII, та плану організації підготовки проектів актів, необхідних для забезпечення реалізації Закону України від 18 січня 2018 року №2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», схваленого на засіданні Кабінету Міністрів України 21 березня 2018 року.

Проте, зазначене вбачається бездіяльністю третьої особи, а не відповідача, з огляду на що, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 24.09.2020.

Головуючий суддя С.К. Каракашьян

Судді П.О. Григорович

І.В. Смолій