Справа № 200/7968/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 р. Справа№200/7968/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2020 року № 4013 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши: 1) до пільгового стажу періоди роботи з 23.11.1982 по 12.11.1983 року на птахофабриці «Моспине», з 02.03.1999 року по 31.07.2008 року в Шахтопрохідницькому управлінні № 3 тресту «Донецькшахтопроходка», з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року в ШБУ № 3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка», період навчання в СПТУ № 2 з 01.09.1981 року по 27.08.1982 року, період проходження строкової військової служби з 12.11.1983 року по 12.06.1985 року; 2) до страхового стажу період роботи з 11.12.1987 року по 18.02.1992 року в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області (місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі), який розрахований в пільговому обчисленні із застосуванням коефіцієнту 1,5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 08.06.2020 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10.07.2020 року № 4013 було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, періоди пільгової роботи на підприємствах, розташованих на непідконтрольній Україні території до розрахунку пенсії не були враховані, тому що довідки про уточнюючий характер роботи з вказаних підприємств позивачем надано з тимчасово окупованої території.

Крім того, не враховано до пільгового стажу період навчання в сільському професійно-технічному училищі № 2 за професією «тракторист-машиніст 3 класу», що віднесена до Списку № 2 з 01.09.1981 року по 27.08.1982 року та період проходження строкової служби з 12.11.1983 року по 12.06.1985 року.

З зазначених причин 10.07.2020 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу - 12 років 06 місяців.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 24 вересня 2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 10).

Відповідачем надано письмовий відзив від 15.09.2020 року (а.с. 71-74). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 08.07.2020 року позивач звернувся в управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 10.07.2020 року відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у позивача не було необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - 12 років 06 місяців.

Зазначає, що періоди роботи з 02.03.1999 року по 31.07.2008 року в Шахтопрохідницькому управлінні № 3 тресту «Донецькшахтопроходка», з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року в ШБУ № 3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» не були зараховані до пільгового стажу позивача, оскільки довідки про пільговий характер роботи видані з непідконтрольної уряду України території.

Період навчання в професійно-технічному училищі № 2 за професією «тракторист-машиніст 3 класу» з 01.09.1981 року по 27.08.1982 року та період проходження строкової служби з 12.11.1983 року по 12.06.1985 року також не враховані до пільгового стажу тому, що час проходження строкової військової служби зараховується до пільгового стажу, якщо на момент призову особа навчалася за фахом у професійно-технічному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 12-14). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.09.2017 року № (41127) позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Судом встановлено, що 08.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими документами (а.с. 75-76).

Рішенням управління від 10.07.2020 року № 4013 відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії через відсутність 12 років 06 місяців пільгового стажу у позивача (а.с. 59-64).

Зокрема, в спірному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів складає 36 років 11 місяців 11 днів, пільговий стаж за Списком № 2 - 10 років 09 місяців 25 днів.

До пільгового стажу не враховано періоди пільгової роботи з 02.03.1999 року по 31.07.2008 року в Шахтопрохідницькому управлінні № 3 тресту «Донецькшахтопроходка», з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року в ШБУ № 3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка», оскільки довідки про пільговий характер роботи видані з непідконтрольної уряду України території.

Період навчання в професійно-технічному училищі № 2 за професією «тракторист-машиніст 3 класу» з 01.09.1981 року по 27.08.1982 року та період проходження строкової служби з 12.11.1983 року по 12.06.1985 року також не враховані до пільгового стажу тому, що час проходження строкової військової служби зараховується до пільгового стажу, якщо на момент призову особа навчалася за фахом у професійно-технічному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Стосовно страхового стажу в період роботи з 11.12.1987 року по 18.02.1992 року в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області (місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі), який розрахований в пільговому обчисленні із застосуванням коефіцієнту 1,5 відповідач не зазначив ані в спірному рішенні, ані у відзиві.

Не зазначено в спірному рішенні та у відзиві про пільгову роботу позивача з 23.11.1982 по 12.11.1983 року на птахофабриці «Моспине» трактористом 3 класу.

Разом з тим, у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 (а.с. 17-24) наявні наступні записи щодо спірних періодів:

- до вступу на птахофабрику «Моспине» навчався в СПТУ № 2 з 01.09.1981 по 27.08.1982 згідно атестату № 6347;

- з 23.11.1982 по 12.11.1983 працював на птахофабриці «Моспине» в якості трактористу 3 класу;

- з 12.11.1983 року звільнений у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії згідно з п. 3 ст. 36 КЗпП УРСР;

- з 06.08.1985 року прийнятий на птахофабрику «Моспине» в якості слюсаря-оператора 4 розряду;

- з 11.12.1987 року по 18.02.1992 року працював в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області в якості машиніста екскаватора та машиніста бульдозеру 6 розряду;

- з 02.03.1999 року по 31.07.2008 року в Шахтопрохідницькому управлінні № 3 тресту «Донецькшахтопроходка» в якості машиніста екскаватора 6 розряду;

-з 01.08.2008 року по 31.12.2012 року в ШБУ № 3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» в якості машиніста екскаватора 6 розряду.

Навчання позивача в професійно-технічному училищі № 2 за професією «тракторист-машиніст 3 класу» з 01.09.1981 року по 27.08.1982 року доведено атестатом наведеного професійно-технічного училища № 6347 від 27.08.1982 року (а.с. 25). Також, записом у трудовій книжці позивача з посиланням на цей атестат (а.с. 17).

Менш ніж через три місяці після закінчення навчання - з 23.11.1982 позивач працевлаштувався на птахофабриці «Моспине» в якості трактористу 3 класу, тобто, за спеціальністю, отриманою в ПТУ № 2.

Період проходження строкової служби з 12.11.1983 року по 12.06.1985 року доведений військовим квитком НОМЕР_3 (а.с. 26).

Трест «Донецькшахтопроходка», на структурних підрозділах якого, працював позивач знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Донецьку.

Отже, спірним питання даної справи є врахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві в зв`язку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи уточнюючою довідкою, оскільки записи у трудовій книжці вчинено належним чином.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 28.11.1982 року належним чином вчинені всі спірні записи про навчання, проходження служби в лавах Радянської Армії та роботи позивача.

В матеріалах справи наявні уточнюючі довідки підприємства ТОВ «Донецькшахтопроходка» про пільговий характер роботи позивача та наказів про атестацію робочих місць (а.с. 36-43).

В матеріалах справи наявні накази тресту «Донецькшахтопроходка» № 35 від 18.07.1997 року та № 67 від 31.10.2002 року про атестацію робочих місць, які доводять шкідливі умови роботи позивача за Списком № 2 (а.с. 37-38). Вказані накази датовані датами до окупації м. Донецька, тому у відповідача не було підстав відмовляти у його прийнятті та застосуванні до спірних правовідносин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити стосовно наданих довідок, що видані ТОВ «Донецькшахтопроходка», яке на час розгляду справи знаходиться на непідконтрольній українській владі території, наступне.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

З зазначених підстав періоди роботи ОСОБА_1 з 02.03.1999 року по 31.07.2008 року в Шахтопрохідницькому управлінні № 3 тресту «Донецькшахтопроходка», з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року в ШБУ № 3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» має бути врахований до пільгового стажу позивача.

Щодо періоду навчання в професійно-технічному училищі № 2 з 01.09.1981 року по 27.08.1982 року та періоду проходження строкової служби з 12.11.1983 року по 12.06.1985 року суд зазначає наступне.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт «д» частини 1).

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII). Згідно з вказаним Законом професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище,навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (стаття 41).

Згідно статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Суд зазначає, що оскільки позивач у період з 01.09.1981 року по 27.08.1982 року навчався в ПТУ - 2 по підготовці по спеціальності тракторист-машиніст 3 класу, що підтверджується наявним в матеріалах справи атестатом професійно-технічного училища № 6347 від 27.08.1982 року та після проходження навчання розпочав службу в лавах Радянської Армії з 12.11.1983 року, то, вказаний вище період повинен зараховуватися до пільгового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття. Безпосередньо після закінчення ПТУ № 2 протягом менш ніж три місяці позивач працевлаштувався на сільськогосподарське підприємство, тому суд не бере до уваги заперечення відповідача у відзиві про те, що позивач працевлаштувався на птахофабрику «Моспине» більш ніж через три місяці. В спірному рішенні період роботи позивача на птахофабриці взагалі не вказаний, тому також має бути врахований до пільгового стажу позивача.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаної вище трудової книжки ОСОБА_1 підставами його звільнення з посади тракториста птахофабрики «Моспине» вказано п. 3 ст. 36 КЗпП України, згідно з яким, підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.

Наведене доводить, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією тракториста птахофабрики «Моспине», що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому період проходження строкової військової служби також має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Щодо застосування до страхового стажу позивача коефіцієнта 1,5 стосовно його періоду роботи в умовах Крайньої Півночі з 11.12.1987 року по 18.02.1992 року в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області суд зазначає наступне.

За правилами пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Постанови Ради Міністрів СРСР № 148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених пунктом 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної Ради СРСР з п`яти до трьох років.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року, визначений Постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Вказаним Переліком, Тюменську область (Ханти-Мансійський автономний округ) віднесено до складу районів Крайньої Півночі.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637. За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Вказані документи згідно з пунктом 2.7 коментованого Порядку додаються також до заяви про перерахунок пенсії, у випадках, які спричиняють, зокрема, збільшення розміру пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок № 637) згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, до 01 січня 1991 року повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 07 червня 2018 року (справа №173/637/17) і від 07 лютого 2018 року (справа №590/871/17).

В трудовій книжці позивача належно відображено спірний період роботи в умовах Крайньої Півночі та архівними довідками від 07.04.2020 № С-902, С-902/2 та від 14.04.2020 року № С-902/3, С-902/4 підтверджено пільгову роботу позивача з 11.12.1987 року по 18.02.1992 року в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області (місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі), який має бути розрахований в пільговому обчисленні із застосуванням коефіцієнту 1,5.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено судом вище, вказаний період роботи не зазначений у спірному рішенні та у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу за спірний період, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 08.07.2020 року і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до пільгового стажу спірних періодів праці, навчання та військової служби позивача з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.09.2017р. № (41127): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10.07.2020 року № 4013 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2020 року № 4013 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши: 1) до пільгового стажу періоди роботи з 23.11.1982 по 12.11.1983 року на птахофабриці «Моспине», з 02.03.1999 року по 31.07.2008 року в Шахтопрохідницькому управлінні № 3 тресту «Донецькшахтопроходка», з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року в ШБУ № 3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка», період навчання в СПТУ № 2 з 01.09.1981 року по 27.08.1982 року, період проходження строкової військової служби з 12.11.1983 року по 12.06.1985 року; 2) до страхового стажу період роботи з 11.12.1987 року по 18.02.1992 року в м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області (місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі), який розрахований в пільговому обчисленні із застосуванням коефіцієнту 1,5.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 вересня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова