Справа № 808/1436/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 808/1436/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 - Коваленка Володимира Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Коваленка Володимира Васильовича

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року

за позовом ОСОБА_1

до Василівської районної ради, Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад керівників комунальних підприємств, установ та закладів, що є об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Василівського району Запорізької області

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

про визнання рішень протиправними та їх скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Коваленка Володимира Васильовича - задоволено частково, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року по справі №808/1436/18 - скасовано, позов - задоволено частково (т. 5, а.с. 41-46).

20 липня 2020 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Коваленка Володимира Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат (т. 5, а.с. 48-50).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року призначено розгляд заяви у відкритому судовому засіданні на о 12:00 28 вересня 2020 року.

28 вересня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи №808/1436/18 без участі позивача та його представника.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

Клопотань від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу в тому числі у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами статті 252 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 252 КАС України.

Таким чином, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не були вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу таких позовних вимог досліджувались докази. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Тобто, враховуючи положення ч.7 ст.139 КАС України та ч.3 ст.143 КАС України суд переглядає питання судових витрат з урахуванням дотримання декількох вимог:

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву;

- подано докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат (в разі неможливості до закінчення судових дебатів у справі подати докази, особа зобов`язана звернутись з заявою, яка містить підстави неможливості подання таких доказів).

З матеріалів справи встановлено, що представником Позивача до закінчення судових дебатів, подано заяву про компенсацію судових витрат, в якій останній просив суд апеляційної інстанції стягнути за рахунок відповідача судові витрати у заявленому розмірі - 8000 грн. (відповідно до квитанції №975 від 08.05.2018 року) (т. 4, а.с. 246-247).

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року розглянуто питання щодо розподілу судових витрат, зокрема суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника Позивача про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Василівської районної ради Запорізької області судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. (відповідно до квитанції №975 від 08.05.2018 року) (т. 5, а.с. 45 зв. бік).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що представником Позивача до закінчення судових дебатів у даній справі не було подано заяви про розподіл судових витрат (витрат на правничу допомогу) на суму 8300 грн. з відповідними доказами або заяви про неможливість вчасного подання до суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на правову допомогу.

У заяві про винесення додаткового рішення представник Позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які поніс Позивач у зв`язку з розглядом справи у загальному розмірі 16300 грн., з яких: 8000 грн. відповідно до квитанції №975 від 08.05.2018 року та 8300 грн. відповідно до квитанції №975 від 27.05.2020 року.

З аналізу наведеної заяви випливає те, що представник Позивача повторно просить суд вирішити питання про стягнення з Відповідача суми витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. відповідно до квитанції №975 від 08.05.2018 року, питання по якій вже було вирішено у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у цій справі.

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 8300 грн. відповідно до квитанції №975 від 27.05.2020 року, колегія суддів бере до уваги те, що до прийняття судом апеляційної інстанції постанови по суті, представник Позивача не подав ані доказів на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8300 грн., ані заяви про неможливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує те, що акт виконаних робіт та квитанція на суму 8300 грн., які подані представником Позивача разом із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, складені 27 травня 2020 року, тобто, до прийняття судом апеляційної інстанції постанови від 24 червня 2020 року, однак у вказаній заяві представник Позивача не наводить обґрунтованих причин неможливості вчасного подання вказаних доказів до суду апеляційної інстанції, як це передбачено ч.3 ст.143 КАС України.

Поряд із зазначеним, колегія суддів акцентує увагу на тому, що в копії акта виконаних робіт від 27.05.2020 року представником Позивача перелічені роботи з участі в судових засіданнях в Запорізькому окружному адміністративному суді на суму 6291,30 грн., однак, як встановлено з матеріалів даної справи, до суду першої інстанції представник Позивача не звертався із заявою про стягнення вказаної суми витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 252 КАС України підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі, з огляду на те, що в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року судом апеляційної інстанції вже вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі №808/1436/18 та до закінчення судових дебатів заяв про неможливість вчасного подання доказів на підтвердження додаткового понесених витрат на правничу допомогу до суду апеляційної інстанції не надавалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В ухваленні додаткового судового рішення у справі 808/1436/18 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Коваленка Володимира Васильовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Василівської районної ради, Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад керівників комунальних підприємств, установ та закладів, що є об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Василівського району Запорізької області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання рішень протиправними та їх скасування - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі ухвала складена 29 вересня 2020 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов