Справа № 400/1479/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1479/20

Головуючий в 1 інстанції: Марич Є.В. Дата і місце ухвалення: 16.06.2020р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Бенефіт» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Бенефіт» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 20.03.2020р. №UA500070/2020/000041/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.03.2020р. №UA500070/2020/00170.

Позов обґрунтовувало тим, що з метою здійснення митного оформлення товару (підшипники кулькові, підшипники роликові, підшипники ковзання для валів), ввезеного на митну територію України на виконання умов контракту, укладеного 26.04.2019р. з компанією-нерезидентом SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP, LTD (Китай), позивачем до Одеської митниці Держмитслужби була подана митна декларація, в якій митну вартість товару визначено за першим методом ціною договору. На підтвердження митної вартості товару були надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 20.03.2020р. №UA500070/2020/000041/2, обґрунтоване тим, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таке рішення, а також карку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.03.2020р. №UA500070/2020/00170 ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» вважає незаконними та зазначає, що товариством надано митному органу достатньо документів, з яких являється за можливе встановити митну вартість товару, задекларовану підприємством.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 20.03.2020р. №UA500070/2020/000041/2.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби від 20.03.2020р. №UA500070/2020/00170.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» судовий збір в розмірі 2102 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 16.06.2020р. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Торговий Дім Бенефіт».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до умов пункту 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 26.04.2019р. №1915/1 поставка товару здійснюється на умовах СIF, тобто до обов`язків продавця входить страхування товару. Проте, до митного оформлення такі документи не надавалися, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням митного органу, що в наданих ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» до митного оформлення документах відсутня інформація щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у рішенні Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 20.03.2020р. №UA500070/2020/000041/2 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, зазначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 квітня 2019 року між ТОВ «Торговий Дім Бенефіт», як Покупцем, та компанією SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP, LTD (Китай), як Продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт №1915/1, за умовами якого Продавець зобов`язується продати та поставити Покупцеві підшипники, відповідно до виставлених інвойсів (проформ-інвойсів), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Контрактом (п.1.1 Контракту). Ціна, кількість, асортимент товару можуть змінюватися згідно взаємної домовленості сторін, що має бути відображено у проформах-інвойсах та інвойсах Продавця (п.1.2 Контракту). Продавець поставляє товар на умовах СIF Одеса (п.3.1 Контракту).

28.07.2019р. сторонами зовнішньоекономічного контракту №1915/1 від 26.04.2019р. укладено додаткову угоду до вказаного контракту, якою погодили, що Продавець поставляє товар на умовах FOB Циндао.

На виконання умов контракту №1915/1 від 24.04.2020р. на митну територію України поставлений товар на загальну суму 40 050,04 доларів США (товар №1 - підшипники кочення кулькові з зовнішнім діаметром не більше 30 мм; товар №2 - підшипники кочення кулькові з зовнішнім діаметром понад 30 мм; товар №3 - підшипники кочення роликові сферичні; товар №4 - підшипники кочення роликові радіально-упорні конічні; товар №5 - підшипники ковзання для валів; товар №6 - підшипники роликові голчасті).

У зв`язку з цим, 19.03.2020р. декларантом ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» до Одеської митниці Держмитслужби подано митну декларацію №UA500070/2020/210369, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надано: зовнішньоекономічний контракт №1915/1 від 26.04.2019р., пакувальний лист від 27.12.2019р., проформу-інвойс №ОТЕ20191107/1-Ukraine від 07.11.2019р.; комерційний інвойс №ОТЕ20191107/1-Ukraine від 27.12.2019р.; коносамент №MWQDODE19122029FD від 01.01.2020р.; CMR №221 від 18.03.2020р.; наряд №221 від 11.03.2020р.; сертифікат про походження товару форми А №G07076 від 05.02.2020р.; платіжні доручення в іноземній валюті №12 від 12.11.2019р. та №20 від 28.02.2020р.; довідку про транспортні витрати; каталог виробника; специфікацію виробника від 27.12.2019р.; висновок експерта ТПП України №ГО-614 від 05.03.2020р.; додаткові угоди №1 від 19.07.2019р., №2 від 28.07.2019р., №3 від 28.07.2019р. та №1/1 від 03.05.2019р.; договір про надання послуг декларування товарів №2001/20 від 20.01.2020р.; договір про транспортно-експедиційні послуги №040619/02 від 19.07.2019р.; комерційну пропозицію товаровиробника SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP, LTD від 01.11.2019р.; калькуляцію товаровиробника від 27.12.2019р.; акт про зважування №WGT161013 від 19.03.2020р.; декларації №UA500070/2020/204884 та №UA500070/2020/204902; переклад експортної декларації від 20.03.2020р.; лист ТОВ «аст Драйв» від 20.03.2020р.; експортну декларацію №00932490 від 30.12.2019р.

За результатами перевірки документів, поданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів Митницею зроблено висновок, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов`язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до вимог п.3 ст.53 МК України декларанту було запропоновано, для підтвердження заявленої митної вартості товару, потягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; переклад копії митної декларації країни відправлення на українську мову.

ТОВ «Торговий Дім Бенефіт», на вимогу митного органу, листом від 20.03.2020р. надало додаткові умови до Контракту, проформу-інвойс, каталог, переклад інвойсу. Також, декларантом повідомлено митний орган про неможливість надання інших документів у зв`язку з їх відсутністю у товариства.

Одеська митниця Держмитслужби дійшла висновку, що надані документи містять розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з цим, митним органом 20.03.2020р. складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500070/2020/00170 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500070/2020/000041/2, згідно якого митна вартість оцінюваного товару була визначена за другорядним методом - за резервним методом.

Зокрема, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 20.03.2020р. №UA500070/2020/000041/2 відповідач зазначив, що позивачем заявлено не повні відомості про митну вартість та окремі складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. При цьому, подані документи містять розбіжності, а саме:

- відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товарів, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- відповідно до умов пункту 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 26.04.2019р. №1915/1 поставка товару здійснюється на умовах СIF, тобто до обов`язків продавця входить страхування товару. Проте, до митного оформлення такі документи не надавалися. Крім того, умови поставки, зазначені в Контракті, не відповідають умовам, визначеним у інвойсі №ОТЕ20191107/1-Ukraine від 27.12.2019р.;

- згідно п.1.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.04.2019р. №1915/1 ціна, кількість, асортимент товару повинні відображатися у проформах-інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту, на які присутнє посилання також у висновку про вартісні характеристики №ГО-614 від 05.03.2020р.

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару митна вартість ввезеного позивачем товару склала: товар №1 з 0,837 $/кг на 3,26 $/кг (митна декларація №UA100070/2019/814636 від 26.12.2019р.); товар №2 з 1,784 $/кг на 2,52 $/кг (митна декларація №UA500020/2019/202308 від 26.12.2019р); товар №3 з 1,868 $/кг на 2,96 $/кг (митна декларація №UA807170/2020/011093 від 28.02.2020р.); товар №4 з 1,843 $/кг на 3,10 $/кг (митна декларація №UA500030/2019/201042 від 25.12.2019р.); товар №5 з 1,797 $/кг на 2,30 $/кг (митна декларація №UA508290/2019/000389 від 28.12.2019р.); товар №6 з 1,68 $/кг на 2,51 $/кг (митна декларація №UA100130/2019/106940 від 24.12.2019р.).

Не погоджуючись з правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів від 20.03.2020р. №UA500070/2020/000041/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.03.2020р. №UA500070/2020/00170 ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» метод визначення митної вартості товарів документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поняття митної вартості є базовою категорією у системі митного законодавства з питань державної митної справи, оскільки саме на основі митної вартості здійснюється розрахунок митних платежів.

Вказане узгоджується з положеннями ст.50 МК України, якою передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до Брюссельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

За змістом частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Тобто, заявлення митної вартості товарів здійснюється виключно декларантом без жодного втручання митних органів, за винятком проведення певних консультацій за бажанням та зверненням декларанта для отримання певної інформації, необхідної йому для визначення митної вартості товарів.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Згідно частин 5, 6 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, виключно у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів.

При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як слідує зі змісту приписів ч.3 ст.318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Також, зазначене узгоджується і з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

До того ж, відповідно до вимог ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для висновку, що надані ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» документи містять розбіжності та не містять інформації щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, Одеською митницею Держмитслужби в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів від 20.03.2020р. №UA500070/2020/000041/2, серед іншого, зазначено те, що товариством не надано страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування.

На вказану обставину посилається апелянт і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість таких посилань митного органу виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту додаткової угоди №2 до контракту №1915/1 від 26.04.2020р. сторони контракту погодили, що Продавець поставляє товар на умовах FOB Циндао (Інкотермс 2010).

Згідно термінів Інкотермс-2010 за умовами поставки FOB (Free On Board) продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту; продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

Отже, за умовами FOB зазначається порт відвантаження. Витрати на доставку товару з порту відвантаження покладаються на покупця і повинні включатись до митної вартості.

При цьому, умови поставки FOB (Free On Board) за Інкотермс-2010 не передбачають обов`язковості страхування товару.

Колегія суддів звертає увагу, що пунктом 8 частини 2 статті 53 МК України передбачено необхідність подання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, лише у випадку, якщо страхування товару здійснювалося.

Також, митний орган посилається на те, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо такої складової митної вартості товарів як вартість упаковки та робіт, пов`язаних з пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Колегією суддів встановлено, що умовами пункту 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.04.2019р. №1915/1 визначено, що товар має бути належним чином упакованих в коробках.

При зверненні з даним позовом до суду ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» посилається на те, що пакування товару окремо не здійснювалося, так як за умовами зовнішньоекономічного контракту товар є предметом договору вже належним чином упакований.

Будь-яких доводів в спростування вказаного Одеською митницею Держмитслужби не наведено.

У п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів зазначено про те, що згідно п.1.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.04.2019р. №1915/1 ціна, кількість, асортимент товару повинні відображатися у проформах-інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту, на які присутнє посилання також у висновку про вартісні характеристики №ГО-614 від 05.03.2020р.

Комерційні документи - це документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару. Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі. Рахунок-фактура є видом комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар.

Як вбачається з матеріалів справи у інвойсі №ОТЕ20191107/1-Ukraine від 27.12.2019р. постачальник визначив найменування товару, що підлягає поставці і його кількість та ціну.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Варто зазначити, що пункт 33 рішення про коригування митної вартості товарів, яке є предметом спору у даній справі, не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Торговий Дім Бенефіт» про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 20.03.2020р. №UA500070/2020/000041/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.03.2020р. №UA500070/2020/00170 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці Держмитслужби та скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності та розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 вересня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук