Справа № 240/16569/20
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

25 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/16569/20

категорія 106010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Липи В.А., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільського голови Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_3, Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, Конкурсної комісії для відбору кандидатів на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Райгородоцької сільської ради про визнання протиправними та скасування розпорядження і рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до сільського голови Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_3, Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, Конкурсної комісії для відбору кандидатів на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Райгородоцької сільської ради про визнання протиправними та скасування розпорядження і рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Разом із позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони Райгородоцькій сільській раді Бердичівського району Житомирської області призначати на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради переможця конкурса - ОСОБА_2 до прийняття судом рішення по суті позовних вимог;

- зупинення дії рішення Конкурсної комісії для відбору кандидатів на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради, яке оформлене протоколом від 18 вересня 2020 року щодо визначення ОСОБА_2 переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради до прийняття судом рішення по суті позовних вимог;

- заборони Райгородоцькій сільській раді Бердичівського району Житомирської області та її посадовим особам укладати контракт з переможцем конкурсу на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради ОСОБА_2 до прийняття судом рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду по даній справі, оскільки відповідачем буде прийнято ряд нових рішень та укладено контракт з переможцем конкурсу - ОСОБА_2 , який фактично неможливо буде розірвати, так як позивач не є стороною цього контракту. Зауважила, як наслідок не буде вакантної посади та неможливо буде провести повторний конкурс. Вважає, якщо не вжити заходи забезпечення позову, то фактично буде неможливо відновити її порушені конституційні права, а саме право на працю, рівність прав громадян перед Законом, право знати свої права і обов`язки.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, дійшов наступних висновків.

За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За своєю правовою природою інститут забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися в суд, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом (правовий висновок викладено в п.30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 р. у справі № 826/14951/18).

Значення інституту забезпечення позову полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Згідно зі частиною 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У відповідності до частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Положеннями частини другої статті 151 КАС України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить заявник, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, заявник має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

З матеріалів позову та поданої заяви встановлено, що позивач оскаржує розпорядження №86(а)к сільського голови Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_3 від 17.08.2020 "Про затвердження складу конкурсної комісії для відбору кандидатів на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико - санітарної допомоги" Райгородоцької сільської ради" та рішення конкурсної комісії для відбору кандидатів на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради, яке оформлене протоколом від 18 вересня 2020 року щодо визначення ОСОБА_2 переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради.

У заяві про забезпечення позову заявник просить:

- заборонити Райгородоцькій сільській раді Бердичівського району Житомирської області призначати на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради переможця конкурса - ОСОБА_2 до прийняття судом рішення по суті позовних вимог;

- зупинити дії рішення Конкурсної комісії для відбору кандидатів на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради, яке оформлене протоколом від 18 вересня 2020 року щодо визначення ОСОБА_2 переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради до прийняття судом рішення по суті позовних вимог;

- заборонити Райгородоцькій сільській раді Бердичівського району Житомирської області та її посадовим особам укладати контракт з переможцем конкурсу на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Райгородоцької сільської ради ОСОБА_2 до прийняття судом рішення по суті позовних вимог.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, що дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також те, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконанням рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що зазначені у заяві про забезпечення позову обставини щодо очевидної протиправності спірного рішення Конкурсної комісії та порушення посадовими особами Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області вимог Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я, можуть бути встановлені виключно в ході судового розгляду адміністративної справи по суті, при перевірці правомірності відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого за результатами проведення вказаного конкурсу.

Суд наголошує, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених ч.2 ст. 150 КАС України.

Натомість, вжиття заходів та забезпечення позову, в даному випадку, може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність спірного рішення, прийнятого за результатами проведення вказаного конкурсу, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в справі, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду стане не можливим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст.151 КАС України.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Липа