Справа № 240/13055/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/13055/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій вона просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 10.05.2020;

- стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона має статус громадянина, потерпілого від Чорнобильської катастрофи, та відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 в період з 10.04.1993 по 13.01.1993 працювала в колгоспі імені Богдана Хмельницького Близнюківського району Харківської області, але згідно довідки Михайлівської сільської ради від 12.03.2020 №183/02-26 була зареєстрована та проживала в с. Михайлівка Коростенського району Житомирської області з 26.04.1986 по 28.04.1990.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач не має необхідного періоду проживання (роботи) на території радіоактивного забруднення для зниження пенсійного віку, тому у позивача відсутнє право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає, що факт реєстрації позивача не свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично проживала протягом вказаного періоду на території, яка дає право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку. Більше того, трудова книжка спростовує цей факт.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який проживає на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 13.07.1993.

Позивачу ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 54 роки.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 18.05.2020 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 17.06.2020 відповідач повідомив позивачу про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутні підстави для зниження пенсійного віку у зв`язку з тим, що Пенсійним фондом до уваги не взято довідку про періоди проживання в с. Михайлівка Коростенського району Житомирської області від 12.03.2020 №183/02-26, виданої Михайлівською сільською радою, оскільки ОСОБА_1 постійно на території радіоактивного забруднення не проживала, адже у період з 10.04.1990 по 02.06.1993 працювала у колгоспі імені Богдана Хмельницького Близнюківського району Харківської області.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 01.01.2004.

Частиною першою статті 9 Закону №1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону №796 визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058.

Так, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону №796 право на пенсію із зниженням пенсійного віку мають потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема:

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років;

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 в період з 10.04.1990 по 13.01.1993 працювала в колгоспі імені Богдана Хмельницького Близнюківського району Харківської області.

Згідно довідки Михайлівської сільської ради від 12.03.2020 №183/02-26 ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в с. Михайлівка Коростенського району Житомирської області у період з 26.04.1986 по 28.04.1990, з 20.01.1993 по 21.09.1998.

ОСОБА_1 дані розбіжності пояснює тим, що дійсно її було прийнято на роботу у колгосп імені Богдана Хмельницького Близнюківського району Харківської області, але фактично за неї працювала її мати ОСОБА_2 , а в цей час ОСОБА_1 вирішувала питання з оформленням документів на переселення до Харківської області.

Суд не погоджується з такими доводами ОСОБА_1 та вважає, що позивачем не дотримано умов, які надають право на зниження пенсійного віку відповідно до Закону №796 щодо факту постійної роботи або факту постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю тривалістю не менше 4 років.

Для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обов`язковими умовами є проживання або факт роботи у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, які підтверджуються документами, визначеними Порядком.

Водночас, записи у трудовій книжці спростовують ту обставину, що позивач фактично проживала у період з 26.04.1986 року по 28.04.1990 року, тобто більше 4 років, на території, яка дає право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Оскільки адміністративний суд при вирішенні справи керується принципом офіційного з`ясування обставин справи, єдиним допустимим висновком є те, що надані позивачем докази, які стосуються спірного періоду та які створені у 1990 році, а не постфактум, свідчать про те, що позивач у період з 10.04.1990 по 13.01.1993 працювала у Харківській області, а не проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю. При цьому, цей період трудової діяльності зарахований повністю до її страхового стажу. Ця обставина є взаємовиключною по відношенню до можливості зарахування цього ж періоду ще й до строку проживання у відповідній зоні.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у позивача визначених Законом умов щодо виникнення права на пенсію зі зниженням пенсійного віку, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.09.2020.

Суддя Н.М. Майстренко