Справа № 120/3554/20-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 вересня 2020 р. Справа № 120/3554/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправною відмову у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІ групи;

- зобов`язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу як інваліду війни ІІ групи у розмірі 200 прожиткових мінімумів, визначених ЗУ "Про державний бюджет на 2014 рік", що становить 243600 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що у 2006 році йому було встановлено ІІІ групу інвалідності як інваліду війни. В подальшому 18.03.2014 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з отриманням бойової травми при виконанні обов`язку військової служби. У зв`язку з наведеним, 20.12.2019 позивач звернувся до Міністерства оборони України заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги. 09.01.2020 відповідач листом №0290/3-1904/19 повідомив заявника про те, що документи для призначення грошової допомоги на осіб, звільнених з військової служби оформляють військові комісаріати.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою від 29.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в порядку визначеному статтею 262 КАС України.

18.08.2020 на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення заявленого позову та вказав про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ОГД - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Згідно п.1 вказаного Порядку № 975 - цей Порядок визначає механізм призначення і виплати ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Посилаючись на норми пунктів 12-13 Порядку № 975 представник відповідача вказав, що до повноважень уповноваженого органу, яким в даному випадку є Вінницький обласний військовий комісаріат, належить подання до розпорядника бюджетних коштів у встановлений Порядком № 975 термін, висновку уповноваженого органу щодо виплати ОГД.

Розпорядник бюджетних коштів, отримавши такі документи та висновок уповноваженого органу, зобов`язаний у місячний строк після їх надходження прийняти рішення про відмову у призначенні ОГД або її призначення та надіслати його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається із обставин справи позивач звернувся до МО України із заявою про призначення та виплату ОГД, яке було розглянуто та за результатами розгляду позивачу було надано відповідь, як на звернення, відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

Відповідач зауважив, що саме позивачем не дотримано вимог Порядку № 975, оскільки останній спочатку мав звернутися до уповноваженого органу - ІНФОРМАЦІЯ_1 , з необхідним пакетом документів та отримати відповідне рішення, яке у разі незгоди може бути оскаржено в установленому порядку.

Крім того,вказав , що позивач звернувся із відповідною заявою про реалізацію свого права на отримання ОГД в 2019 році після спливу законодавчо визначеного трирічного строку з дня виникнення такого права. Вказаний строк, за загальним правилом, вважається преклюзивним і не підлягає поновленню, що свідчить про відсутність законодавчо передбачених умов для призначення та виплати позивачу одноразової допомоги.

28.08.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач в спростування аргументів відповідача, наведених у відзиві, серед іншого, зауважив, що саме Міноборони є уповноваженим органом щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги. У зв`язку з наведеним просив задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Архіву військово-медичного музею Міністерства оборони РФ від 13.06.2006 ОСОБА_1 , 1966 р.н., 1.03.1988 отримав закриту черепно-мозкову травму, виконуючи бойове завдання потрапив під обстріл та отримав контузію.

З 18.03.2014 при повторному огляді позивачу була встановлена ІІ група інвалідності, травма отримана при виконанні обов`язків при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (довідка серії 10ААВ №551942).

У грудні 2019 року позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних громадян на день встановлення інвалідності, у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

За результатами розгляду заяви відповідачем в особі заступника директора Департаменту фінансів МО України листом від 09.01.2020 №0290/3-1904/19 було повідомлено позивача, що документи для призначення допомоги на осіб, звільнених з військової служби, оформляють обласні військові комісаріати, а рішення приймається Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Вказаний лист додатково направлено Військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, відповідач у листі від 09.01.2020 військового комісара просив доручити запросити заявника на прийом та надати роз`яснення щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з вказаною відмовою Міністерства оборони України, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті даної спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (п.4 ч.2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Постановою КМУ від 25.12.2013 №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Згідно п.1 Порядку №975 цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до пункту 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання (пункт 13 Порядку N 975).

Таким чином, з аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, вирішується саме розпорядником бюджетних коштів, яким в контексті даної спірної ситуації виступає саме Міноборони України.

При цьому до повноважень уповноваженого органу, яким в даному випадку є Вінницький обласний військовий комісаріат, належить подання до розпорядника бюджетних коштів у встановлений Порядком №975 термін, висновку уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги.

З комплексного аналізу зазначених норм, прослідковується певний алгоритм дій, які підлягають здійсненню з метою виплати одноразової грошової допомоги, а саме, особа, що бажає отримати одноразову грошову допомогу, звертається до уповноваженого органу з необхідним пакетом документів, який в свою чергу зобов`язаний прийняти відповідні документи та в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів подати розпоряднику бюджетних коштів, отримані документи та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Розпорядник бюджетних коштів, в свою чергу, отримавши такі документи та висновок уповноваженого органу, зобов`язаний у місячний строк після їх надходження прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надіслати зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу (в даному випадку Вінницькому ОВК) для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання .

Згідно п.14, 15 Порядку №975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати. Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Як встановлено судом позивач у грудні 2019 (21.12.2019) звернувся до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, яка була розглянута та за результатами розгляду позивачу було надано відповідь, як на звернення, відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

Разом з тим матеріалами справи не підтверджено та не заперечується позивачем, що із заявою про призначення одноразової грошової допомоги до уповноваженого органу Вінницького ОВК він не звертався.

Тобто, саме позивачем не дотримано вимог Порядку №975, оскільки останній спочатку мав звернутися до уповноваженого органу (Вінницького обласного військового комісаріату) з необхідним пакетом документів та отримати відповідне рішення, яке у разі незгоди може бути оскаржено в установленому порядку.

Виходячи з вищевикладеного, зважаючи на аргументи позивача, наведені у позовній заяві, суд вказує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на те, що позивачем не дотримано порядку звернення за призначенням одноразової грошової допомоги.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 (справа № 417/3668/17).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, та відповідно до положень статті 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )
Відповідач: Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, )
Повний текст рішення складено 29.09.2020

Суддя Томчук Андрій Валерійович