Справа № 300/1241/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" вересня 2020 р. справа № 300/1241/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панікара І.В.,
при секретарі Подольській Т.М.,
представника позивача: Тепак Л.П.,
представника відповідачів: Бондара О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЛІ ІФ" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
05.06.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРЛІ ІФ" (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України ( надалі відповідачі) про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.
Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕРЛІ ІФ" складено податкові накладні: № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року та за № 1190 від 25.02.2020 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак згідно отриманих квитанцій від 11.03.2020 року зазначені податкові накладні прийнято, однак реєстрацію їх зупинено, які не відповідають вимогам п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. Зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРЛІ ІФ" подало пояснення та копії документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, а саме: документи, які підтверджують реальність здійснення операцій. Однак рішеннями комісії ДФС від 20.03.2020 року № 1493940/43289693, № 1493939/43289693, № 1493938/43289693 позивачу відмовлено у реєстрації вищевказаних податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; ненадання копій первинних документів щодо придбання реалізованого товару, а також відсутні ТТН на реалізацію. Враховуючи наведене, позивач вважає, що Комісія Головного управління ДФС у Івано-Франківській області, зважаючи на наявність у товариства передбачених чинним законодавством України документів, що свідчать про реальність проведення господарської операції між ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" та ТзОВ КИСЕТ та надання таких документів податковому органу, не мала правових підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних. Внаслідок чого, просить суд визнання протиправними та скасувати вищевказані рішення відповідача та зобов`язати зареєструвати податкові накладні № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року та за № 1190 від 25.02.2020 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Головуючий по справі суддя Панікар І.В. в період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року перебував у відпустці, з 03.08.2020 року по 06.08.2020 року суддя перебував на листку тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено.
Відповідач - ГУ ДПС в Івано-Франківській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 04.08.2020 року (т.2, а.с. 38-42), згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. Зазначив, що позивачем до повідомлення, направленого до Державної податкової служби України з метою реєстрації податкових накладних: № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року та за № 1190 від 25.02.2020 року не надано документів: договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; ненадання копій первинних документів щодо придбання реалізованого товару, а також відсутні ТТН на реалізацію. Звернуто увагу суду на те, що контролюючим органом обгрунтовано прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, оскільки копії документів, які надані в суд та не були надані до органу ДПС, не могли бути враховані при винесенні оскаржуваних рішень.
18.08.2020 року ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" подало на адресу суду відповідь на відзив, де представник позивача, не погодившись зі змістом відзиву на позовну заяву, вказав на те, що позивачем подано перелік документів, які підтверджують реальність операції та відображають сутність такої операції, окрім того, податкові накладні на придбання такого товару зареєстровані контролюючим органом в установленому порядку, що в свою чергу підтверджує реальність такого придбання. Зазначив, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних: № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року та за № 1190 від 25.02.2020 року стала невідповідність пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків на додану вартість, згідно Порядку № 1165, таким критерієм є наявна податкова інформація, яка стала відома в процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Зазначив, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, а також інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (т.2, а.с.53-58).
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала з підстав наведених нею у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечив з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, визначеному статтею 262 КАС України, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРЛІ ІФ" 15.10.2019 року зареєстроване як юридична особа та взяте на податковий облік Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.
15.11.2019 року між ТзОВ Торговий дім Львівська тютюнова фабрика ЛТД та ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" укладено договір купівлі-продажу № 01-1511/2019, за умовами якого ТзОВ Торговий дім Львівська тютюнова фабрика ЛТД (продавець) зобов`язалось передати у власність ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" (покупцю) товар, а покупець зобов`язався приймати та оплачувати його вартість в порядку та на умовах даного Договору (т.1, а.с. 163-165).
Відповідно до умов договору № 01-1511/2019 від 15.11.2019 року, ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" оплатило за товар, що підтверджується платіжними дорученнями: № 73 від 27.02.2020 року на загальну суму 1 600 000 грн. та за № 84 від 05.03.2020 року на загальну суму 1 400 000 грн. та актом звіряння розрахунків за період з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року (т.1, а.с. 204-206).
В подальшому, 30.01.2020 року між ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" та ТзОВ КИСЕТ укладено договір купівлі-продажу за № 30/1/2020, за умовами якого, ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" (продавець) зобов`язалось передати у власність ТзОВ КИСЕТ (покупцю) товар, а покупець зобов`язався приймати та оплачувати його вартість в порядку та на умовах даного Договору (т.1, а.с. 125-127).
Для здійснення господарської діяльності укладено договір на перевезення вантажу № 03/02-2020 від 03.02.2020 року (т.1, а.с.140-141).
Відповідно до умов договору за № 30/1/2020 від 30.01.2020 року, ТзОВ КИСЕТ платіжними дорученнями № 117965 від 21.02.2020 року оплатило 1 023 180,00 грн.; № 118023 від 27.02.2020 року 1 492 920 грн.; № 118133 від 05.03.2020 року 1 406 700,00 грн. (т.1, а.с.137-139).
На виконання приписів Податкового кодексу України позивачем складено та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 751 від 19.02.2020 року на загальну суму 1 023 180,00 грн., в тому числі ПДВ 170 530,00 грн., № 1147 від 26.02.2020 року на загальну суму 1 492 920 грн., в тому числі ПДВ 248 820,00 грн.; та за № 1190 від 25.02.2020 року на загальну суму 1 406 700,00 грн., в тому числі ПДВ 234 450,00 грн., які передано до ДФС України. (т.1, а.с.107-108, 110-111, 113-114).
На підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних: № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року та за № 1190 від 25.02.2020 року ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" подано відповідачу повідомлення, до якого було додано письмове пояснення та документи, що підтверджують факт здійснення операції (т.1, а.с.15).
Однак, 16.03.2020 року комісією з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийнято рішення за № 1488253/43289693 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, в якому зазначено про наявність в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій (т.1, а.с.106).
В подальшому, рішеннями комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 20.03.2020 року № 1493940/43289693, № 1493939/43289693 та за № 1493938/43289693 відмовлено позивачу в реєстрації податкових накладних: № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року та за № 1190 від 25.02.2020 року відповідно, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; ненадання копій первинних документів щодо придбання реалізованого товару, а також відсутні ТТН на реалізацію (т.1, а.с.119-124).
Не погодившись із оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Стаття 185 ПК України визначає об`єкти оподаткування податком на додану вартість.
Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).
Згідно з підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту, серед іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Згідно пункту 17 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" за №1307 від 31.12.2015, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 74.3 статті 74 ПК України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також Реєстр).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (надалі по тексту також платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС України в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Закону Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За приписами пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (надалі по тексту також квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку №1246).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246).
Згідно пункту 17 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Досліджуючи доводи позивача щодо наявності достатніх підстав для прийняття відповідачем рішення про зупинення реєстрації податкових накладних: № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року та за № 1190 від 25.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд виходить із наступних фактичних обставин.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України
Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року затверджено Порядок, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
З Додатку 4 до Порядку № 1165, яким затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, вбачається, що у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку необхідним є заповнення також рядку «Податкова інформація», в якому розшифровується, яка саме податкова інформація була покладена в основу висновку про відповідність платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Нормативний зміст пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, затверджених Додатком 1 до Порядку № 1165, є наступним: " У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування".
Таким чином, суд констатує, що в рішенні про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 16.03.2020 року за № 1488253/43289693 містить лише цитування нормативного змісту пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, і не містить розшифрування того, які саме обставини та податкова інформація стали підставою для віднесення позивача до платників податку, які відповідають пункту 8 Критеріїв ризиковості (т.1, а.с.106).
При цьому, як уже зазначалось судом ТзОВ ""БЕРЛІ ІФ" надало до Головного управління ДПС в області необхідний пакет документів (і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення операцій по податкових накладних).
Зі змісту оскаржуваних рішень від 20.03.2020 року № 1493940/43289693, № 1493939/43289693, № 1493938/43289693 про відмову у реєстрації податкових накладних слідує, що підставами їх прийняття визначено не подання платником податків договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; ненадання копій первинних документів щодо придбання реалізованого товару, а також відсутні ТТН на реалізацію.
Досліджуючи висновки контролюючого органу щодо підстави для відмови у реєстрації із урахуванням відомостей у поясненні і документах, зазначених та поданих позивачем для розблокування реєстрації податкових накладних, а також враховуючи докази подані позивачем та відповідачем в ході розгляду справи, суд зазначає наступне.
Основними доводами контролюючого органу в оскаржуваних рішеннях є "відсутність документів щодо придбання реалізованого товару, а також відсутні ТТН на реалізацію".
Позивачем на підтвердження факту постачання товару контролюючому органу і суду, при поданні адміністративного позову, надано договір купівлі-продажу № 01-1511/2019 від 15.11.2019 року, договір купівлі-продажу № 30/1/2020 від 30.01.2020 року та договір на перевезення вантажу № 03/02-2020 від 03.02.2020 року;
щодо оплати товару надано платіжні доручення: № 73 від 27.02.2020 року на загальну суму 1 600 000 грн.; № 84 від 05.03.2020 року на загальну суму 1 400 000 грн.; № 117965 від 21.02.2020 року на суму 1 023 180,00 грн.; № 118023 від 27.02.2020 року 1 492 920 грн.; № 118133 від 05.03.2020 року 1 406 700,00 грн. та дано банківську виписку по рахунку ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" (т.1, а.с. 137-139, 204-206, 211-230).
Згідно частини 2 статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Поряд з цим, суд враховує позицію, викладену у пункту 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".
Оцінюючи згадані документи - в сукупності та кожен зокрема - суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення.
На думку суду, відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження нереальності господарських операцій ТзОВ "БЕРЛІ ІФ" із ТзОВ КИСЕТ, на підставі яких було складено податкові накладні № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року, № 1190 від 25.02.2020 року, а факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, в тому числі Податкового кодексу України та Порядку №1165, не доведено.
Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 червня 2019 року (справа №0740/804/18).
Як наслідок, оскаржувані рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, яке приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.03.2020 року № 1493940/43289693, № 1493939/43289693, № 1493938/43289693 про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає не обґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".
З урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, що відповідач - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області не обґрунтувала правомірність своїх рішень від 20.03.2020 року.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Як свідчать встановлені в суді обставини, комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, приймаючи 20.03.2020 року рішення про відмову у реєстрації накладних, діяла на не підставі закону, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах, внаслідок чого, необхідно зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року, № 1190 від 25.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України сплачений судовий збір в розмірі 6 306 грн. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 6 306 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЛІ ІФ" задоволити.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, яке приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.03.2020 року № 1493940/43289693, № 1493939/43289693, № 1493938/43289693 про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 751 від 19.02.2020 року, № 1147 від 26.02.2020 року, № 1190 від 25.02.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРЛІ ІФ" (, вул. Юності, буд.41, с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76494).

Відповідачі:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Державна податкова служба України (, Львівська площа, 8, м. Київ).

Суддя Панікар І.В.

Рішення складене в повному обсязі 29 вересня 2020 р.