Справа № 640/17339/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Київ № 640/17339/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ» (пров. Алли Горської, 5, м. Київ, 04116, )

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішення № від 12.06.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «НФ» (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державно фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 року № про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «НФ» загальної суми штрафу 7237,41 грн.

В обґрунтування свої позовних вимог, позивач зазначає, що контролюючим органом неповно, поверхово та однобічно досліджено матеріали та пояснення, які мають істотне значення для проведення перевірки, чим порушено права позивача, а відтак вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позовних вимог та вказує на те, що відповідно до матеріалів перевірки та копій податкових накладних встановлено порушення ТОВ «НФ» граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), але складених на постачання у межах балансу для невиробничого використання; складених на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; складених на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість та складених у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності (тип причини 04, тип 08, тип 09 та тип 13 згідно п. 8 Порядку Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної №1307 від 31.12.2015 року), що в свою чергу не є складеними на операції з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування або складеними на операції з постачання товарів/послуг, які оподатковуються за нульовою ставкою

Також, відповідач зазначає, що податкові накладні (перелік згідно акту перевірки), які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, містять код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

При цьому, позивач в своїй позовній заяви жодним чином не спростовує висновок податкового органу про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та не наводить жодних доказів та посилань на своєчасність реєстрації податкових накладних.

У відповіді на відзив позивач вважає твердження відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими, оскільки на виконання вимог підпункту «б» п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України позивачем складались зазначені в акті перевірки податкові накладні/розрахунки коригування, однак в кожній із вказаних в акті перевірки податкових накладних чи розрахунках коригування у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робилась помітка «X» та зазначався тип причини 09, що згідно із наказом Мінфіну України від 31.12.2015. №1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" означало, що така податкова накладна/розрахунок коригувань складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Крім того, позивач вказує на те, що представник відповідача у відзиві не надав жодної інформації щодо підтвердження повноважень В.Вихор на підписання податкового повідомлення-рішення від 12.06.2019 року №, а тому вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення підписане неуповноваженою особою, а тому не може бути підставою накладення штрафу на ТОВ «НФ».

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «НФ» здійснює діяльність відповідно до КВЕД 58.11 Видання книг, зазначені господарські операції згідно п.п. 197.1.25 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України (звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Як вбачається із матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "НФ" (ПН 39076009) за 2017-2018 рік.

За результатами камеральної перевірки відповідачем складений Акт №4401/26-15-12-07-20/39076009 від 22.05.2019 року, в якому встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за 2017-2018 рік в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним актом, позивач 29.05.2019 року надав заперечення, на що відповідач 10.06.2019 року надіслав на адресу позивача лист від 10.06.2019 року №109489/10/26-15-12-07-18 про результати розгляду заперечення до акту перевірки.

Із вказаного листа від 10.06.2019 року №109489/10/26-15-12-07-18 вбачається, що висновки акту перевірки від 22.05.2019 року №4401/26-15-12-07-20/39076009 залишено без змін.

На підставі вказаного Акту від 22.05.2019 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 року № про оплату штрафних санкцій у сумі 7237,41 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 72364,15 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомлення-рішенням позивач звернувся із скаргою від 26.06.2019 року до ДФС України про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.06.2019 року №.

За результатами розгляду скарги позивача від 26.06.2019 року, ДФС України 22.08.2019 року рішенням №40492/6/99-99-11-06-01-25 залишила податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 року № без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Як встановлено, оспорюване податкове повідомлення-рішення підписано уповноваженою особою - начальником відділу моніторингу камеральних перевірок податкової звітності ГУ ДФС у м. Києві - В.Вихор.

Відповідно на офіційному веб-сайті ГУ ДФС у м. Києві наказом ГУ ДФС у м.Києві №13743 від 24.11.2017 та наказом ГУ ДПС у м. Києві №75 від 30.08.2019 року начальнику відділу моніторингу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб Вихор В.Ю. надано повноваження на винесення податкових повідомлень-рішень, а відтак суд не приймає твердження позивача щодо підписання оспорюваного податкового повідомлення-рішення неуповноваженою особою.

Незгода позивача із прийнятими рішеннями зумовила його звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого Окружний адміністративний суд міста Києва виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до п. п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Пункт 201.1 статті 201 ПК України передбачає, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абз. 8,9 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Водночас положеннями п. 201.1. ст.201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

З аналізу вказаних норм вбачається, що п.201.10 ст.201 ПК України виокремлено такі види податкових накладних, які підлягають реєстрації в ЄРПН: податкові накладні, які не надаються покупцю та податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування. При цьому, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 ПК України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Даний правовий висновок у спірних правовідносинах викладено Верховним Судом у постановах від 04.09.2018 р. по справі № 816/1488/17, від 11.12.2018 р. по справі № 807/68/18, від 07.02.2019 р. по справі № 808/3250/17.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20Податкового кодексу України встановлює, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 1307 від 31 грудня 2015 року (далі - Порядок N 1307) встановлено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

Відповідно до п. 11 Порядку №1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної у графі "Зведена податкова накладна" зазначається код ознаки: 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України; 3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна" робиться помітка "X".

У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", рядок "Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта" не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

З наданих позивачем копій податкових накладних вбачається, що останні визначені як "зведені", такі, що не підлягають наданню отримувачу (покупцю) - тип причини " 09", отримувач ТОВ "Видавництво Магнат", ідентифікаційний код - " 00 ".

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог підпункту «б» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України позивачем складались податкові накладні: №877 від 31.10.2017, №216 від 31.07.2017, №790 від 31.12.2018, №802 від 31.12.2018, №791 від 31.12.2018, №792 від 31.12.2018, №795 від 31.12.2018, №804 від 31.12.2018, №806 від 31.12.2018, №789 від 31.12.2018, №1239 від 31.10.2018, №807 від 31.12.2018, №799 від 31.12.2018, №810 від 31.12.2018, №800 від 31.12.2018, №803 від 31.12.2018, №796 від 31.12.2018, №798 від 31.12.2018, №797 від 31.12.2018, №808 від 31.12.2018, у яких у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робилась помітка «Х» та зазначався тип причин 09, що згідно із наказом Мінфіну України від 31.12.2015 року №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» означає, що така податкова накладна складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, отримувач ТОВ "НФ", ідентифікаційний код - " 00 ".

Податкові накладні були прийняті та зареєстровані контролюючим органом, підтвердженням чого є отримання відповідних квитанцій про прийняття та реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригувань у встановленому законом порядку. Позивачем було здійснено відображення бухгалтерського обліку шляхом подання податкової звітності, що не заперечується відповідачем, та яка наявна у матеріалах справи.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Водночас, відповідачем не перевірено вказані факти, зокрема, не прийнято до уваги, що під час камеральної перевірки встановлено порушення граничних строків реєстрації саме зведених податкових накладних та розрахунків коригування до них, тобто, не перевірено чи складені податкові накладні (які увійшли до складу зведених податкових накладних) на постачання товарів/послуг в межах операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою або складені за операціями, які підлягають адмініструванню ПДВ за загальним правилом.

За таких підстав, враховуючи положення частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на дійсних обставинах, оскільки під час проведення камеральної перевірки відповідачем не було враховано суттєвих обставин, які мали бути досліджені та яким мала бути надана відповідна оцінка, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 73, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ» (пров. Алли Горської, 5, м. Київ, 04116, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «НФ» загальної суми штрафу 7237,41 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ» (пров. Алли Горської, 5, м. Київ, 04116, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська