Справа № 640/10342/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., за участі представника позивача Зайончковської В.В. (ордер серії КВ №418392 від 30.08.2019 року), представника відповідача Борозни М.П., вирішивши клопотання представника ТОВ "УМС Поліестер" про розподіл судових витрат за результатами розгляду адміністративної справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер"
до Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер" (далі також - позивач, Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-159 від 20.05.2019 року, якою збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного соціального внеску на суму 130 495,32 грн.;
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер" задоволено.

Відповідно до змісту рішення суду, через канцелярію суду 26.07.2019 року представником позивача у відповіді на відзив заявлено клопотання про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, в якій просить надати можливість для подання доказів розміру витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи №640/10342/19 судом першої інстанції, після прийняття рішення у справі.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вирішення питання розподілу судових витрат буде здійснене судом у разі подання позивачем відповідних доказів протягом п`яти днів після дати ухвалення цього рішення суду в порядку статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України.

07.09.2020 року представником позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано клопотання про розподіл судових витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо призначення судового засідання для вирішення клопотання представника позивача про розподіл судових витрат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2020 року призначено судове засідання для вирішення клопотання представника ТОВ "УМС Поліестер" про розподіл судових витрат на 24.11.2020 року об 09:20 год.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2020 року виправлено технічну помилку в ухвалі суду від 14.09.2020 року в пункті 1 резолютивної частини, а саме дату "24.11.2020 року" виправлено на "24.09.2020 року".

У судове засідання 24.09.2020 року прибули представники сторін.

Представником позивача клопотання підтримано в повному обсязі на підставі долучених доказів про надання правової допомоги ТОВ «УМС Поліестер» та її сплату позивачем.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечує, оскільки подані представником позивача розрахунки щодо тривалості та вартості наданих послуг не є співмірними зі складністю справи. Останнім зазначено, що така послуга як ознайомлення із матеріалами справи не є видом правової допомоги, як і ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 24.09.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи у межах розгляду клопотання представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України 05.07.2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076 визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076).

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом позивача надано суду копії: Договору №02-06/19 про надання професійної правничої допомоги від 03.06.2019 року, Заявки №1-2019 від 03.06.2019 року як Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги №02-06/19 від 03.06.2019 року, Рахунку на оплату від 03.09.2020 року №5, Акту надання послуг від 03.09.2020 року №6, платіжного доручення від 03.09.2020 року №3872, виписки банку по рахунку АО «Климчук та партнери».

Між Адвокатським об`єднанням «Климчук та партнери» (далі також - АО) та ТОВ «УМС Поліестер» (далі також - Клієнт) укладено Договір №02-06/19 про надання професійної правничої допомоги від 03.06.2019 року.

Відповідно до пункту підпункту 1.1 пункту 1 цього Договору, АО приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором за окремим визначеним дорученням Клієнта, що зазначається у Заявці.

Згідно із змістом Заявки №1-2019 від 03.06.2019 року, АО за дорученням Клієнта приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу (далі також - Доручення Клієнта) : з підготовки та подачі до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень; вимоги про сплату боргу з ЄСВ, та рішення про донарахування штрафних санкцій на загальну суму 2 582 809 грн. 18 коп. та інших процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції; гонорар за доручення Клієнта становить 22 000 грн. 00 коп. супроводження Клієнта на стадії судового розгляду у суді першої інстанції (участь у судовому засіданні); строк виконання - ухвалення судом першої інстанції рішення у справі; гонорар за Доручення Клієнта (участь у судовому засіданні) становить 2 000 грн. 00 коп.; за результатами судового розгляду справи судом першої інстанції складається акт про надання правничої допомоги.

Відповідно до змісту Рахунку на оплату від 03.09.2020 року №5 та Акту надання послуг від 03.09.2020 року №6, АО виконано наступні роботи (послуги) по судовій справі №640/10342/19: 1) ознайомлення із матеріалами, наданими Клієнтом 03.06.2019 року - 2 000 грн.; 2) розробка правової позиції з аналізом судової практики 04.06.2019 року - 1500 грн.; 3) підготовка та подача позовної заяви до суду 05.06.2019 року - 9000 грн.; 4) підготовка та подача до суду відповіді на відзив - 2 000 грн; 5) підготовка та подача до суду додаткових пояснень 13.04.2019 року - 1 500 грн.; 6) ознайомлення із матеріалами справи в суді 17.10.2019 року - 1500 грн.; 7) ознайомлення із матеріалами справи в суді 25.11.2019 року - 1000 грн.; 8) підготовка та подача до суду додаткових пояснень 06.12.2019 року - 2000 грн.; 9) підготовка та подача до суду додаткових пояснень 31.08.2020 року - 1500 грн.; 10) участь у судовому засіданні 13.11.2019 року - 2 000 грн.; 11) участь у судовому засіданні 09.12.2019 року - 2 000 грн.; 12) участь у судовому засіданні 24.02.2020 року - 2 000 грн.; 13) участь у судовому засіданні 15.04.2020 року - 2 000 грн.; 14) участь у судовому засіданні 11.06.2020 року - 2 000 грн.; 15) участь у судовому засіданні 15.07.2020 року - 2 000 грн.; 16) участь у судовому засіданні 02.09.2020 року - 2 000 грн. Разом до сплати 36 000 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 03.09.2020 року №3872 та виписки банку АТ «Правекс Банк» по рахунку АО «Климчук та партнери» встановлено, що Клієнтом сплачено, а АО отримано 36 000 грн. 00 коп.

Здійснивши аналіз наданих АО послуг, суд дійшов наступних висновків.

В даному випаду суд погоджується із твердженням представника відповідача, що ознайомлення із матеріалами справи та із матеріалами, наданими клієнтом не підлягає віднесенню до виду правничої допомоги, оскільки є реалізацією процесуального права сторони у справі, в даному випадку, в особі уповноваженого представника.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку, усі процесуальні документи, як суду, так і подані відповідачами, надсилалася поштовим зв`язком, про що є відповідні підтвердження у матеріалах справи.

В свою чергу, документи, подані відповідачем в якості додатків до матеріалів справи разом із клопотання від 06.09.2019 року, з якими ознайомлювався представник останнього в приміщенні суду, не надсилалися позивачу відповідачем у зв`язку із тим, що вказані документи надавалися самим позивачем контролюючому органу в межах спірної перевірки.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованою заявлену до стягнення суму в межах визначення правничої допомоги за наступні послуги: ознайомлення із матеріалами, наданими Клієнтом 03.06.2019 року - 2 000 грн.; ознайомлення із матеріалами справи в суді 17.10.2019 року - 1500 грн.; ознайомлення із матеріалами справи в суді 25.11.2019 року - 1000 грн., з огляду на що, суд дійшов висновку про необхідність зменшення суми, заявленої до стягнення, на 4 500 грн.

Зокрема, до обсягу витрат АО включено послуги з аналізу судової практики у справі - 1500 грн.. Водночас, крім позовної заяви та відповіді на відзив інших документів позивачем суду не надавалося, а правова позиція залишалася незмінною, з огляду на що, суд дійшов висновку про зменшення суми заявленої до стягнення, на 1 500 грн.

Щодо послуги участі представника позивача у судових засіданнях, суд зазначає наступне.

Відповідно до Протоколу судового засідання 09.12.2019 року, підготовче засідання тривало 8 хвилин, в якому, судом зауважено представнику позивача, що у поясненнях щодо заяви про залишення позову без розгляду, останнім не долучено жодного доказу на підтвердження наявності поважних причин не прибуття у підготовчі засідання 31.07.2019 року та 09.09.2019 року, з огляду на що, судом було відкладено підготовче засідання та зобов`язано представника позивача надати докази причини неявки в підготовчі засідання.

На переконання суду, лише прибуття уповноваженого представника позивача у підготовче засідання 09.12.2019 року не обґрунтовано оцінене у 2 000 грн. 00 коп., з огляду на що, суд дійшов висновку про зменшення суми заявленої до стягнення, на 2 000 грн.

Щодо судового засідання 24.02.2020 року, суд зазначає, що у матеріалах справи міститься Довідка секретаря судового засідання від 24.02.2020 року, відповідно до змісту якої, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в адміністративній справі № 640/10342/19 не здійснювалось, справи призначені до розгляду на 24.02.2020 року знято з розгляду.

Отже, слід дійти висновку, що представник позивача не приймав та не міг приймати участі у судовому засіданні 24.02.2020 року, з огляду на що, сума, заявлена до стягнення у розмірі 2 000 грн. за зазначене судове засідання є безпідставною.

Відповідно до Протоколу судового засідання 15.04.2019 року, у судове засідання 15.04.2020 року прибув представник позивача та судом розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово представника позивача, яке тривало 4 хвилини, та на цій стадії відкладено судове засідання на 11.06.2020 року.

На переконання суду, сума у 2 000 грн. не є співмірною із виконаною представником позивача роботою у судовому засіданні 15.04.2020 року, з огляду на що, суд дійшов висновку про зменшення суми, заявленої до стягнення, на 2 000 грн.

Відповідно до Протоколу судового засідання від 15.07.2020 року, судом досліджувалися докази, водночас, коментарів щодо того чи іншого доказу представником позивача у судовому засіданні не надавалося.

Лише прибуття та присутність уповноваженого представника позивача у судове засідання 15.07.2020 року, на переконання суду, оцінене у 2 000 грн. 00 коп. безпідставно, з огляду на що, суд дійшов висновку про зменшення суми заявленої до стягнення, на 2 000 грн.

На переконання суду, сплачена позивачем, що підтверджено відповідними квитанціями, сума у розмірі 36 000 грн. за комплекс послуг, наданих адвокатом позивачу в цій категорії справ, з урахуванням встановлених судом обставин, підлягає зменшенню на 15 000 грн., оскільки співмірність наданих АО послуг Клієнту в цій частині не обґрунтована та спростовується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача та стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер" суму понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000 грн. (двадцять одна тисяча грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 6, 9, 143, 195, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер" про розподіл судових витрат у справі №640/10342/19 задовольнити частково.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер" суму понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000 грн. (двадцять одна тисяча грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

3. В іншій частині заявленої суми судових витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) відмовити.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Додаткове рішення набирає законної сили у порядку та строк, встановлений статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у порядку статей 292, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне додаткове рішення складено 25.09.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна