Справа № 308/9797/20
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9797/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Лупак В.І., представника позивача Балог О.Ю., відповідача ОСОБА_1 , перекладача Абдель-Гані М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Федеративної Республіки Сомалі, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,-
ВСТАНОВИВ:
Позичав військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача громадянина Федеративної Республіки Сомалі, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Позов мотивує тим, що відповідач о 11 год. 15 хв. 23 вересня 2020 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був переданий на територію України з Словацької Республіки, який о 21 год. 15 хв. 18 вересня 2020р. був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки на околиці н.п. Крачава в районі №235-236 прикордонних знаків, 2000 м. від Словацько Українського кордону, за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, у складі групи осіб.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
У позовній заяві вказано, що своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Окрім того позивач зазначає, що відповідач затримується повторно, а саме, 15 листопада 2019 року в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб, під час проведення прикордонно представницької зустрічі був переданий на територію України з Угорської Республіки, який 15 листопада 2019 року незаконно, поза межами пункту пропуску в районі 363 п/зн перетнув державний кордон з України в Угорську Республіку, у складі групи осіб та був затриманий прикордонною поліцією Угорської Республіки. За рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2019 року у справі 308/13040/19 був поміщений до Миколаївського ПТПІ ДМС України. На підставі Постанови 5 апеляційного адміністративного суду від 12.06.2020 року відповідача було звільнено з Миколаївського ПТПІ ДМС України.
У позовній заві вказано, що відповідач, знаючи про можливість легально в`їхати до ЄС, а також після звільнення з Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, мав можливість легалізувати себе на території України, вдруге обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.
Окрім того позивач вказує, що як встановлено: відповідач немає жодних документів, що посвідчують особу, підтверджує законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених .п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
З огляду на викладене позивач просить суд: затримати громадянина Федеративної Республіки Сомалі, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
В судовому засіданні представник позивача Балог О.Ю., підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Крім того, просив врахувати, що в процесі попереднього затримання відповідачу було відмовлено в наданні статусу біженця.
Відповідач, ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Зазначив, що звертався колись з заявою про надання статусу біженця, але що на даний час з такою заявою йому не відомо. Після звільнення, він звертався ще раз, але йому пояснили в міграційній службі в м. Київ, у зв`язку з порушенням ним законодавства України він повторно звертатись не має змоги. Його батько та брат проживає в Сомалі, а мати з сестрою в ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, відповідач, о11 год. 15хв. 23 вересня 2020 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був переданий на територію України з Словацької Республіки, який о 21 год. 15 хв. 18 вересня 2020р. був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки на околиці н.п Крачава в районі №235-236 прикордонних знаків, 2000 м. від словацько українського кордону, за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, у складі групи осіб.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
Суд вважає доведеним, що дії відповідача містять ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Окрім того, судом також встановлено, що відповідач: 15 листопада 2019 року в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб, під час проведення прикордонно представницької зустрічі був переданий на територію України з Угорської Республіки, який 15 листопада 2019 року незаконно, поза межами пункта пропуску в районі 363 п/зн перетнув державний кордон з України в Угорську Республіку, у складі групи осіб та був затриманий прикордонною поліцією Угорської Республіки. За рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2019 року у справі 308/13040/19 був затриманий з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. В послідуючому поміщений до Миколаївського ПТПІ ДМС України. На підставі Постанови 5 апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 року відповідача було звільнено з Миколаївського ПТПІ ДМС України.
Вказані обставини підтверджуються, окрім наданими в судовому засіданні поясненнями, письмовими доказами що додані до матеріалів справи, а саме: актом приймання-передавання особи - ОСОБА_1 від 23.09.2020 року складеного у п.п. через державний кордон «Ужгород» між Помічником Прикордонного Уповноваженого Словацької Республіки з однієї сторони та помічником Прикордонного Уповноваженого України про передачу;Протоколом про адміністративне затримання від 23.09.2020 р.; рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2019 р. та постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 року; довідкою від 24.09.2020 р. №21/127.
Слід звернути увагу, що відповідача ОСОБА_1 було передано в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію.
Окрім того, як уже зазначалося, відповідач немає жодних документів, що посвідчують особу, підтверджує законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Разом із тим, згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.
Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача, не має законних підстав для перебування на території України, ОСОБА_4 вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, а саме незаконно перетинув державний кордон з України в Словацьку Республіку, потрапив на територію України нелегальним шляхом, відсутні будь які документи що посвідчують особу та надають право перетинати державний кордон.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 289 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства.
Передбачає, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Відповідно до ст.9, ст.29 Загальної декларації прав людини, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення видворення за межі території України, але не більше як на вісімнадцять місяців.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, незаконно перетнув державний кордон України, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право законно перебувати на території України, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Крім цього, судом встановлено, що відповідач наміру самостійно повертатись до країни походження немає, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка підлягає примусовому видворенню ухилятиметься від виконання даного рішення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення.
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Федеративної Республіки Сомалі, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, задовольнити.
Затримати громадянина Федеративної Республіки Сомалі, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України протягом десятиденного строку із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.