Справа № 400/2691/20
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 р. № 400/2691/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання рішення від 03.01.2020 № 7/03.18-р. протиправним; зобов`язання вчинити певні дії,

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач) з вимогами визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено їй в зарахуванні страхового стажу за період роботи з 06.07.1999 р. по 31.12.1999 р. з підстав не підтвердження факту роботи позивача на посаді заступника директора з виховної роботи та з 02.07.2004 по 21.02.2005 рр. у зв`язку з відсутністю акредитації навчального закладу.

Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, та обґрунтовує свою правову позиції тим, що позивачем під час звернення із заявою про призначення пенсії за віком та грошової допомоги надано не всі документи та вказує, що стаж позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає менше 30 років, що є недостатнім для призначення та виплати позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, на підставі чого відповідачем прийнято рішення №7/03.18-р. про відмову в призначені грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

В судове засідання призначене на 09.09.2020 року сторони не зявились, про дату час та місце судовогозасідання повідомлялись належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому проваджені.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд,-

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З вказаної дати пенсію позивачу призначено.

03.01.2020 року прийнято Рішення №7/03.18-р., яким відповідач відмовив позивачу у виплаті вказаної допомоги, оскільки відповідно до закону право на грошову допомогу мають особи, які працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (страховий стаж 30 років). Однак, посилаючись на приписи Постанов Кабінету Міністрів України № 909 та №963 відповідачем до розрахунку спеціального стажу позивача не було враховано період роботи:

- з 06.07.1999 р. по 31.12.1999 р. з підстав не підтвердження факту роботи позивача на посаді заступника директора з виховної роботи, оскільки надана копія трудової книжку містить запис №13 в якому зазначено, що «переведена на посаду заступника директора з гуманітарної освіти та виховної роботи з 01.03.1999 року»;

- 02.07.2004 по 21.02.2005 рр. у зв`язку з відсутністю акредитації навчального закладу ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж»,

Тому відповідач вважає, що станом на дату звернення до пенсійного органу стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає менше 30 років, а отже на думку відповідача відсутні підстави для призначення позивачу грошової допомоги.

Не погодившись з відмовою позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як стверджує відповідач, при розрахунку стажу роботи позивача періоди роботи з 06.07.1999 р. по 31.12.1999 р. на посаді заступника директора з виховної роботи не зараховано до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченого пунктом «е»-«ж» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки зазначена посада містить розбіжності в найменуванні зазначеному в трудовій книжці та документах наданими разом із заявою про призначення пенсії та не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року та Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963.

19.08.2019 року відповідачем направлено запит до ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж» у зв`язку з вказаними розбіжностями в посаді.

28.08.2019 року відповідачем отримано відповідь від ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж» в якій зазначено, що в зв`язку з неточностями у наказі №76 від 01.03.1999 р. та трудовій книжці до них були внесені відповідні зміни наказом №467 від 27.08.2019 року.

У жовтні 2019 року позивачем надано відповідачу копію трудової книжки до якої записом №19 внесено зміни, а саме: «запис №13 вважати не дійсним..» та на підставі заяви позивача видано наказ від 27.08.2019 №467 «Про внесення змін до наказу від 01.03.1999 №76» п.1 «Наказ від 01.03.1999 року №76 викласти в наступній редакції: «Перевести ОСОБА_1 , викладача з історії з 01.03.1999 року на посаду заступника директора з виховної роботи» про, що до трудової книжки позивача внесено відповідний запис №19».

За результатами проведеної звірки достовірності довідки про факт роботи позивача на по посаді заступника директора з виховної роботи, спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №1 управління контрольно-перевірочної роботи складено довідку від 27.12.2019 року №8276, в якій зазначено, що штатний розпис навчального закладу за 1999 рік не наданий. В наказі від 26.04.1999 року №146 про встановлення оплати згідно штатного розпису за 1999 рік посада позивача зазначена, як заступник директора з гуманітарної освіти та виховної роботи». Штатними розписами, наданими для звірки, передбачена посада заступника директора з виховної роботи («заступник директора з ВР»), посада «заступник директора з гуманітарної освіти та виховної роботи» в штатних розписах не значиться».

Крім того відповідач зазначає, що посадовими особами навчального закладу під час проведення звірки достовірності довідки про факт роботи позивача власними підписами засвідчено, що первинні документи, використанні при проведенні звірки достовірні та надані в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, відповідач не вбачає законних підстав для зарахування страхового стражу за вказані періоди та виплати грошової допомоги, у зв`язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23 листопада 2011 року, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналіз наведених норм права надає можливість дійти висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Вказана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року в адміністративній справі № 458/452/17.

Згідно з записами у трудовій книжці: Позивач працювала у період з 06.07.1999 р. по 31.12.1999 р. на посаді заступника директора з гуманітарної освіти та з виховної роботи. Однак цей запис було зроблено із допущенням помилки, у зв`язку з чим було внесено зміни до трудової книжки на підставі наказу від 27.08.2019 року №467 «Про внесення змін до наказу №76 від 01.03.1999 року»

Згідно із наказом №76 від 01.03.1999 року виданого ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж» при складанні штатного розпису було допущено технічну помилку, а саме посада «заступник директора гуманітарної освіти та з виховної роботи» замість посади «заступник директора з виховної роботи». На підставі штатного розпису до трудової книжки було внесено запис з помилкою.

На момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії (12.07.2019 р.), остання продовжує працювати на вказаній посаді.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, робота на посаді директора, їх заступників (з навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи дає право на пенсію за вислугу років.

При цьому відповідно до примітки вказаного Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Таким чином, позивач має понад 30 років спеціального трудового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на день досягнення пенсійного віку та звернення із заявою про призначення пенсії за віком працювала на посаді заступника директора з виховної роботи КЗ «Запорізький медичний коледж» та не отримувала будь-яку пенсію, а тому суд доходить висновку, що позивач має право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Основного Закону).

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні в від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Відповідно до підпункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про вищу освіту" в Україні діють заклади вищої освіти таких типів: 1) університет, 2) академія, інститут, 3) коледж.

Коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність. Коледж також має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття профільної середньої, професійної (професійно-технічної) та/або фахової передвищої освіти.

Статтею 53 Закону України "Про вищу освіту" визначено, що педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у вищих навчальних закладах провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

Згідно зі статтею 55 Закону України "Про вищу освіту" повний перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників вищих навчальних закладів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, у Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963, посада завідувача відділенням навчального закладу відноситься до педагогічних.

Виплата грошової допомоги здійснюється, зокрема, за умови, що особа працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, за наявності відповідного страхового стажу на таких посадах.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 посада заступника директора з виховної роботи, яку позивач обіймала є педагогічною.

Також як встановлено судом, відповідно до наданих доказів, в період з 02.07.2004 року по 21.02.2005 рік ДВНЗ «Миколаївський політехнічний технікум» (наказом №1203 МОН від 29.12.2007 року «Миколаївський політехнічний технікум» перейменовано в коледж ) мав дійсний сертифікат по акредитації, на підставі якого було проведено набір студентів, що також підтверджується звітною інформацією про результати прийому студентів в технікум у 2004 році за №183 від 17.09.2004 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач помилково дійшов висновку про відсутність акредитації навчального закладу в період з 02.07.2004 року по 21.02.2005 рік, та про не підтвердження факту роботи позивача в період роботи з 06.07.1999 р. по 31.12.1999 р. на посаді заступника директора по виховній роботі. Тому суд дійшов висновку, що стаж за оспорювані періоди підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи позивача.

При цьому, оскільки інших доводів щодо відсутності підстав для отримання позивачем грошової допомоги відповідачем не зазначено, то суд визнає відмову у зарахуванні спірного періоду неправомірною та покладає на відповідача обов`язок виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що передбачено пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 308/5434/17.

Дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті такої грошової допомоги є неправомірними, такими, що суперечать чинному законодавству.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., який підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2.Визнати протиправним рішення від 03.01.2020 року №7/03.18-р. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, ) про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в призначенні грошової допомоги

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, ) включити до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) період роботи з 02.07.2004 року по 21.05.2005 р. у Миколаївському політехнічному технікумі на посаді заступника директора з виховної роботи та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п.7-1 розділу 15 Прикінцевих положень відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне страхування».

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) сплачений квитанцією №ПН863 від 26.06.2020 року.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. С. Брагар