Справа № 280/5273/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2020 року м. Дніпросправа № 280/5273/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року (суддя суду 1 інстанції Лазаренко М.С.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №193-О від 25.06.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення у виді зауваження» ОСОБА_1 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного наказу, що є підставою для його скасування. Зокрема, зазначає про невідповідність оскаржуваного наказу вимогам статті 77 Закону України «Про державну службу», оскільки в наказі не вказано, в чому конкретно проявилося дисциплінарне порушення, при яких обставинах, які саме його дії або бездіяльність складають дисциплінарний проступок. Спірний наказ не містить посилань на конкретні обставини дисциплінарного проступку, не містить виклад фактів та юридичної кваліфікації його дій або бездіяльності, а містить посилання на загальні положення Правил внутрішнього трудового розпорядку Департаменту охорони здоров`я ОДА. Визначити, про які саме порушення йдеться мова в спірному наказі є неможливим. При цьому стверджує, що він діяв правомірно у відповідності до чинного законодавства та посадовим інструкціям.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.02.2020 відмовлено у задоволенні позову.

Висновки суду першої інстанції гуртуються на правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач власними діями порушив норми Конституції України, Закону України «Про державну службу», Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, які затверджені рішенням загальних зборів державних службовців та інших працівників Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваному наказі, мотивуючи накладення дисциплінарного стягнення, директор Департаменту вказує на розділ II Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті, графік прийому громадян на 2019 рік, звернення ОСОБА_2 , доповідні записки співробітників Департаменту - Рубанової Є.І., ОСОБА_3 та доповідну записку позивача.

Разом з тим, конкретні дії чи бездіяльність позивача, що спричинили прийняття спірного наказу, не вказані в наказі, що є прямим порушенням вимог статті 77 Закону України «Про державну службу».

Так, наказ № 193-0 від 25.06.2019 не містить посилань на конкретні обставини дисциплінарного проступку, не містить виклад фактів та юридичної кваліфікації дій або бездіяльності позивача, а містить посилання на загальні положення Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті, серед яких є вимоги і щодо професійних засад служби (принциповість, доброзичливість тощо), є норми поведінки службовця під час спілкування (недопущення зверхнього ставлення тощо). Тобто визначити, про які саме порушення йдеться мова в спірному наказі, є неможливим, не зрозуміло, що саме порушив позивач відповідно до розділу II Правил.

Відповідно до вимог статті 77 Закону України «Про державну службу» у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Позивач вказує, що 07.06.2019 був черговим по Департаменту, перебував на своєму робочому місці, отримав першим усне звернення заявника ОСОБА_2 по робочому телефону. Вислухавши суть його питання, яке стосувалося реєстрації народження дитини поза закладом охорони здоров`я, надав консультацію, що йому потрібно написати письмову заяву та звернутися до профільного спеціаліста з відділу охорони материнства та дитинства цього ж Департаменту, оскільки профіль медичної спеціалізації позивача (хірургічний) не дозволяє в повному обсязі без залучення вузьких спеціалістів вирішити таке питання. Крім того, було роз`яснено, що тільки профільні спеціалісти знають, які документи, окрім заяви, мають бути долучені заявником для оперативного та позитивного прийняття рішення в інтересах самого заявника.

Стверджує, що під час звернення ОСОБА_2 позивач керувався наказом Департаменту від 20.11.2015 № 1145 «Про затвердження Поряду розгляду звернень громадян у Департаменті охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації», зареєстрованого в головному територіальному управлінні юстиції у Запорізькій області 01.12.2015 № 57/1721, пункт 4.9 якого говорить, що у разі необхідності відповідальна посадова особа надає допомогу громадянину у визначенні посадової особи Департаменту, до якої необхідно записатися на особистий прийом відповідно до специфіки питання, яке порушене громадянином, та компетенції відповідних посадових осіб.

В Департаменті постійно діє медична консультаційна комісія, до повноважень якої входить розгляд та вирішення аналогічних питань, з приводу якого звернувся ОСОБА_2 . До складу такої комісії у даному конкретному випадку входили співробітники відділу охорони материнства та дитинства Департаменту Рубанова Є.І., ОСОБА_3 , до яких позивач спрямував заявника ОСОБА_2 .

Щодо посилань на пункт 13 розділу 2 Посадової інструкції позивача, вказує що даний пункт стосується виключно розгляду звернень громадян, які позивач отримає з резолюцією керівника і діє в даному випадку, як виконавець. При цьому окремого обов`язку щодо проведення прийому громадян посадовою інструкцією не передбачено.

Вважає, що в його діях відсутня вина, оскільки позивач усвідомлював, що діяв виключно в межах своїх повноважень, бажав настання позитивного результату для заявника, саме з цією метою надав допомогу у визначенні профільних спеціалістів Департаменту для оперативного вирішення питання, яке обмежено в часі Постановою КМУ від 09.01.2013 №9 (один тиждень з моменту народження дитини поза закладом охорони здоров`я).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

В обґрунтування відзиву посилається на те, що відповідно до графіку прийому громадян по особистим питанням, співробітниками Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації на 2019 рік, що затверджений Директором Департаменту 01.02.2019, черговий по Департаменту має приймати всі звернення заявників та передає на реєстрацію відповідальній особі. Уставлений порядок прийому звернень громадян, які звернулися до Департаменту під час чергування, не передбачає переадресування питань, які ставляться заявниками, іншим посадовцям Департаменту, або залучення до прийому громадян інших працівників Департаменту, окрім тих, які задіяні в чергуванні.

Від позивача не вимагалося розгляду питання, яке порушувалося заявником, безпосередньо на місці, в присутності заявника, позивач мав лише прийняти звернення, та, за потреби, допомогти заявнику з його оформленням. Для цього не потрібні будь-які спеціалізовані фахові знання, отже, посилання Позивача на те, що він не мав необхідного фаху і вирішив залучити до прийому громадян іншого фахівця, позбавлені підстав.

Позивач самовільно змінив встановлений порядок, фактично відмовившись прийняти звернення, що призвело до подання на нього скарги заявником. Факт подання скарги, а також особисті свідчення громадянина ОСОБА_2 , надані ним в судовому засіданні, спростували твердження позивача про те, що він діяв в інтересах заявника.

Відповідно до п.13 розділу 2 «Завдання і обов`язки» посадової інструкції позивача, ОСОБА_1 , головний спеціаліст розглядає звернення громадян, установ та організацій, які стосуються діяльності служби. Також відповідно до розділу 4 Посадової інструкції, головний спеціаліст несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов`язаних з прийняттям на державну службу та її проходженням.

Таким чином, прийом громадян згідно затвердженого директором Департаменту графіку входив до посадових обов`язків позивача.

Вказує, що посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення вимог статті 77 Закону України «Про державну службу» і не зазначення в наказі підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності та характеру дисциплінарного вчинку є некоректними.

В наказі Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 25.06.2019 №193-0 зазначені посилання на нормативні акти, згідно яких позивач притягувався до відповідальності, а саме вказано посилання на п.6 ч.2 ст.65, ч.2 ст.66 Закону України «Про державну службу», п. 6 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» прямо встановлює вид дисциплінарного проступку, а саме недотримання правил внутрішнього службового розпорядку. Частина 2 статі 66 Закону України «Про державну службу» прямо вказує, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням. Таким чином, в наказі наявні посилання на юридичну кваліфікацію дисциплінарного проступку і на ступінь обраного стягнення.

За вказаних обставин, стверджує, що дисциплінарне стягнення застосовано до позивача обґрунтовано і у відповідності до вимог законодавства.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом Управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2012 № 148/в відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату управління органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» ОСОБА_1 призначено за переводом з 06 червня 2012 року на посаду головного спеціаліста відділу лікувально-профілактичної допомоги управління охорони здоров`я обласної державної адміністрації, присвоєно 13 ранг державного службовця.

Наказом Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 16.04.2019 №114-о присвоєно ОСОБА_1 головному спеціалісту відділу лікувально-профілактичної допомоги управління реформ і розвитку медичної допомоги Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації 7 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державних службовців з 01 травня 2019.

Наказом Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 25.06.2019 №193-О відповідно до п.6 ч.2 ст.65, ч.2 ст.66 Закону України «Про державну службу», розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, які затверджені рішенням загальних зборів державних службовців та інших працівників Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (протокол від 11.12.2017 №1), графіку прийому громадян по особистим питанням співробітниками Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації на 2019 рік, що затверджений Директором Департаменту 01 лютого 2019 року (далі графік прийому), фактів викладених у зверненні ОСОБА_2 , доповідних записок начальника відділу охорони материнства і дитинства управління реформ і розвитку медичної допомоги Рубанової Є.І., головного спеціаліста відділу охорони материнства і дитинства управління реформ і розвитку медичної допомоги ОСОБА_3 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги відділу Мартакова В.В. та враховуючи, що 07.06.2019 з 13.00 до 15.45 по графіку чергувань по Департаменту був ОСОБА_1 , накладено на ОСОБА_1 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги, дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Правомірність та обґрунтованість наказу про накладення дисциплінарного стягнення у виді зауваження є предметом позову, який передано на розгляд суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до положень частини 1 статті 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення зазначено пункт 6 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», згідно якого дисциплінарним проступком є недотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно з пунктом 3 розділу І Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі - Правила), службова дисципліна в Департаменті ґрунтується на засадах сумлінного та професійного виконання державними службовцями своїх обов`язків.

Відповідно до пункту 13 розділу 2 «Завдання і обов`язки» Посадової інструкції ОСОБА_1 , головний спеціаліст розглядає звернення громадян, установ та організацій, які стосуються діяльності служби.

Згідно розділу 4 Посадової інструкції головний спеціаліст несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов`язаних з прийняттям на державну службу та її проходженням.

Положеннями пункту 3 розділу І Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі - Правила) визначено, що службова дисципліна в Департаменті ґрунтується на засадах сумлінного та професійного виконання державними службовцями своїх обов`язків.

Розділом II Правил визначено загальні правила етичної поведінки в Департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації, відповідно до яких:

1 державні службовці та інші працівники Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації повинні дотримуватися вимог етичної поведінки;

2 державні службовці та інші працівники Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації у своїй роботі повинні дотримуватися принципів професійності, принциповості та доброзичливості, дбати про свою професійну честь і гідність;

3 державні службовці та інші працівники Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації повинні уникати нецензурної лексики, не допускати підвищеної інтонації під час спілкування. Неприпустимими є прояви зверхності, зневажливого ставлення до колег та громадян.

4 державні службовці та інші працівники Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації під час виконання своїх посадових обов`язків повинні дотримуватися взаємоповаги, ділового стилю спілкування, виявляти принциповість і витримку.

Згідно пункту 1 розділу IX Правил, не дотримання вимог правил є підставою для притягнення державного службовця Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації до відповідальності у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідно до графіка прийому громадян по особистим питанням, співробітниками Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації на 2019 рік, що затверджений Директором Департаменту 01.02.2019, черговий по Департаменту приймає всі звернення заявників та передає на реєстрацію відповідальній особі.

07.06.2019 року з 13.00 до 15.45 відповідно до графіку чергувань по Департаменту черговим був ОСОБА_1

07.06.2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці, отримав усне звернення громадянина ОСОБА_2 по робочому телефону, яке стосувалося вирішення питання реєстрації народження дитини поза закладом охорони здоров`я.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем у прийомі громадянина ОСОБА_2 та наданні йому консультації фактично було відмовлено з обґрунтуванням того, що поставлене заявником питання стосується вирішення питання оформлення та отримання документів стосовно новонародженого малюка, дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я та не відноситься до компетенції позивача, оскільки його компетентність полягає у питаннях травматології та хірургії.

Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції позивач стверджує, що під час звернення громадянина ОСОБА_2 він керувався наказом Департаменту від 20.11.2015 №1145 «Про затвердження Поряду розгляду звернень громадян у Департаменті охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації», зареєстрованого в головному територіальному управлінні юстиції у Запорізькій області 01.12.2015 № 57/1721, згідно пункту 4.9 якого, у разі необхідності відповідальна посадова особа надає допомогу громадянину у визначенні посадової особи Департаменту, до якої необхідно записатися на особистий прийом відповідно до специфіки питання, яке порушене громадянином, та компетенції відповідних посадових осіб.

Позивач зазначає, що він роз`яснив громадянину ОСОБА_2 те, що йому необхідно написати письмову заяву та звернутися до профільного спеціаліста з відділу охорони материнства та дитинства цього Департаменту, оскільки профіль його медичної спеціалізації (хірургічний) не дозволяє в повному обсязі без залучення відповідних спеціалістів вирішити це питання. Також було роз`яснено, що тільки профільні спеціалісти знають, які документи, окрім заяви, мають бути долучені заявником. Зазначає, що діяв виключно в межах своїх повноважень та правомірно. При цьому ним було враховано необхідність оперативного вирішення вказаного питання для заявника, яке обмежено в часі Постановою КМУ від 09.01.2013 №9. Зазначив, що він перший прийняв ОСОБА_2 та роз`яснив йому як написати відповідну заяву на ім`я директора Департаменту, а оскільки до ОСОБА_2 прийшла профільний спеціаліст ОСОБА_3 , вона продовжила прийом ОСОБА_2 , він же спілкувався з іншою заявницею яка прийшла на прийом.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, в якості свідка допитано громадянина ОСОБА_2 , який пояснив, що 07.06.2019 він прийшов до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації для написання заяви про народження дитини поза межами медичного закладу. В приймальні ОСОБА_2 надали номер телефону чергового ОСОБА_1 . Після чого ОСОБА_2 зателефонував по наданому номеру телефону, ОСОБА_1 відповів, що це питання не входить до його компетенції та сказав, щоб в приймальні надали інший номер телефона. Він звернувся до приймальної знов, де йому надали номер телефону профільного спеціпліста ОСОБА_3 до якої він звернувся для вирішення свого питання. Зазначив, що позивач спустився на перший поверх, оскільки на прийом прийшла інша особа. Вважає, що з боку позивача було ігнорування його проблеми, оскільки позивач спілкувався з жінкою, яка прийшла на прийом, а до нього у позивача діла не було. До нього вийшла ОСОБА_3 , за допомогою якої він оформив документи. Написати скаргу на позивача йому запропонувала ОСОБА_3 і він погодився, оскільки не був задоволений ставленням до нього з боку позивача. Зазначив, що тиску при написанні скарги на нього не здійснювалось. При цьому, на питання суду пояснив, що позивач поводив себе в межах етичної поведінки.

Відповідно до частини 2 статті 66 Закону України «Про державну службу» у разі допущення державним службовцем передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що застосування статті 66 Закону України «Про державну службу» має бути здійснене із обов`язковим врахуванням принципу індивідуалізації покарання, що випливає із норм статей 67, 74 цього Закону.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: КЗпП України, Законом України «Про державну службу», правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Частиною 2 статті 77 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Приймаючи оскаржуваний наказ відповідач послався п.6 ч.2 ст.65, ч.2 ст. 66 Закону України «Про державну службу», розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації.

Як випливає з оскаржуваного наказу, позивачу оголосили зауваження за недотримання Правил внутрішнього службового розпорядку, проте не зазначено у чому саме полягає недотримання Правил, не конкретизовано, який саме пункт вказаних Правил порушено позивачем, обставини дисциплінарного проступку та в чому полягає порушення, що стало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, як зазначалося, Розділ II Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, яким визначено загальні правила етичної поведінки в Департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації, містить чотири пункти.

Доводи представника відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що спірним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пунктів 2 та 3 вказаних Правил, зокрема порушення принципу доброзичливості та зневажливе ставлення до громадян, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки зазначене не відображено в спірному наказі.

Суд зазначає, що в наказі відповідач повинен був чітко вказати за яке саме порушення позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та в чому воно полягає.

Саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права, на які посилається відповідач при обранні виду дисциплінарного стягнення, не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку не може вважатися належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.

Суд наголошує, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.08.2019 у справі 1340/4847/18.

Враховуючи встановлені обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та, відповідно, задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати, сплачені позивачем та документально підтверджені в розмірі 1920 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ №193-О від 25.06.2019 Про накладення дисциплінарного стягнення у виді зауваження ОСОБА_4 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 1920 грн. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять гривень).

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко