Справа № 643/19594/19
Суддя: Горбунова Я. М.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/52/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гуділіна Романа Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису),-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № 006695 винесену 14.11.2019 року головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гуділіним Романом Володимировичем.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 18.11.2019 року поштою вона отримала вказану постанову, зі змісту якої їй стало відомо, що на неї накладено штраф у розмірі 255,00 грн. за те, що вона нібито 13.11.2019 року о 12-46 годині керуючи транспортним засобом «Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснила зупинку біля будинку № 11 по вул. Університетській у м. Харкові в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР, чим порушила п. 8.4 «в», розділу 33 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. З зазначеною постановою не згодна, вважає її безпідставною, так як правил дорожнього руху не порушувала. Вказала, що дійсно вона є власником транспортного засобу Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 , але 13.11.2019 року вказаним транспортним засобом вона не керувала, а керував її водій. Крім того на фото, які були розміщені інспектором в мережі інтернет відсутні докази місця вчинення правопорушення, так як з них не можливо встановити наявність забороняючих зупинку знаків на місці знаходження автомобіля. Вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням її прав, не відповідає обставинам справи і вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач надав відзив до суду, в якому зазначив, що з позовом не згоден в повному обсязі, вважає його необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, так як постанова винесена правомірно та з дотримання вимог законодавства. Вказав, що при винесені постанови було враховано те, що адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів несе відповідальна особа, а саме фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесені відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу то належний користувач транспортного засобу. Так як за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 , а відомості щодо належного користувача або користувачів вказаного транспортного засобу до реєстру не внесені, то відповідальною особа в даному випадку є ОСОБА_1 . Подію та склад адміністративного правопорушення підтверджує роздруківка зображень транспортного засобу Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 з офіційного сайту Департаменту територіального контролю ХМР та копія Паспорта розстановки знаків дорожнього руху по вул. Квітки-Основ`яненка, пров. Спартаківський, пров. Університетський, пров. Соборний у м. Харкові, який затверджений Департаментом інфраструктури ХМР.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.11.2019 року головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гуділіним Романом Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № 006695, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 13.11.2019 року о 12-46 годині, біля буд. 11 по вул. Університетській у м. Харкові, здійснила зупинку транспортного засобу Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР, чим порушила п. 8.4 «в» розділу 33 Правил дорожнього руху.

Так, порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР України.

Відповідно до п. 8.1, 8.2 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Згідно п. 8.4 "в" ПДР, дорожні знаки поділяються на групи, серед яких заборонні знаки, що запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаку - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Як встановлено приписами п. 8.2-1 ПДР України, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пунктом 10.1.1 Правил розташування дорожніх знаків визначених Національним стандартом України - ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» встановлено, що дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямом руху.

Статтею 6 Конвенції «Про дорожні знаки та сигнали» від 08.11.1968 року визначено, що дорожні знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко та своєчасно могли розпізнати водії, для яких вони призначені. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги, що відповідає напрямку руху повинен бути повторений над проїжджою частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути своєчасно замічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Так як, надані роздруківки фотофіксації автомобіля не можуть бути визнані в якості належного та допустимого доказу, оскільки вони не містять відображення того, що автомобіль позивача знаходиться в зоні дії дорожнього знаку «3.34», тобто не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача. Фотофіксації відповідного знаку та розташування автомобіля по відношенню до нього відповідачем надано.

Крім того, наданий Паспорт розстановки знаків дорожнього руху по вул. Квітки-Основ`яненка, пров. Спартаківський, пров. Університетський, пров. Соборний в м. Харкові, затверджений Департаментом інфраструктури ХМР, не може бути визнаний беззаперечним доказом наявності вказаного знаку станом на час вчинення оскаржуваного правопорушення, оскільки не підтверджує, що зображені на схемі дорожні знаки були в наявності станом на 13.11.2019 року та відповідали вимогам національного стандарту, зокрема, не були затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо) та видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямом руху.

Інших доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність 13.11.2019 року по напрямку руху позивача дорожніх знаків 3.34 "Зупинку заборонено", що відповідають вимогам національного стандарту, відповідачем надано не було.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7).

На підставі викладеного, за відсутності доказів порушення позивачем ПДР України, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно пункту третього частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.2, 9, 77, 139, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії АА №006695 від 14.11.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор з паркування сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гуділін Роман Володимирович, адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції,7.

Суддя Горбунова Я.М.