Справа № 640/20961/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства фірми "Екотехніка-К" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Дочірнє підприємство фірма «Екотехніка-К» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 року № 0101, яким визначено Дочірньому підприємству фірмі «Екотехніка-К» суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 513793,00 грн., в тому числі за основним платежем 411034,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 102759,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначав, що документальна планова виїзна перевірка була проведена упереджено, без взяття до уваги наявних у ДПФ «Екотехніка-К» документів та доказів, при складанні акту перевіряючими допущено неповне з`ясування обставин віднесення до витрат звітного періоду вартості ремонту орендованих основних засобів, що підтверджується первинними документами, які в свою чергу повністю відповідають вимогам законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 року № 0101 підлягає скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 08.08.2019 року № 0101.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач, обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що до перевірки не було надано акти приймання-здачі відремонтованих основних засобів. Так, перевіркою не встановлено з чого складається вартість проведеного ремонту орендованих основних засобів, але згідно даних наявних у Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено придбання запчастин та послуг їх встановлення (заміни) та оприбуткування їх вартості на рахунку 152 «Капітальні інвестиції» у 2018 році на загальну суму 2283520,20 грн.

Таким чином, на думку Відповідача, в порушення вимог Податкового кодексу України, Дочірнім підприємством фірми "Екотехніка-К" віднесено до витрат вартість ремонту орендованих основних засобів визнаних як капітальні інвестиції, що призвело до завищення показників рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2018 рік, та заниження фінансового результату до оподаткування за 2018 рік на суму 2283520,20 грн.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Дочірнього підприємства фірми "Екотехніка-К", в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зокрема Позивач зазначає, що вищевикладені посилання податкового органу не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, податковим органом було грубо не враховано вимоги податкового законодавства та бухгалтерського обліку. Таким чином, на думку Дочірнього підприємства фірми "Екотехніка-К", доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, упередженими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Дочірнє підприємство фірма «Екотехніка-К» як юридична особа зареєстроване 05.10.1995 року (номер запису: 1 005973), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а.с.15-16).

У період з 23.05.2019 по 05.07.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку ДПФ «Екотехніка-К», за результатами перевірки складено акт від 12.07.2019 № 414/26-15-14-01-01/23510703 (том 1 а.с. 35-73).

В акті перевірки стверджується, що в порушення абзацу а) пп. 14.1.81 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України ДПФ «Екотехніка-К» віднесено до витрат вартість ремонту орендованих основних засобів визнаних як капітальні інвестиції, що призвело до завищення показників рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2018 року, та заниження фінансового результату до оподаткування за 2018 року на суму 2 283 520, 30 грн.

На підставі висновків, зазначених у акті перевірки від 12.07.2019 № 414/26-15-14-01-01/23510703, Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 № 0101, яким Позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» 513 793 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 411 034 грн., 102 759 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с.84).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується актом перевірки, податкові зобов`язання з податку на прибуток зазначеним податковим повідомленням-рішенням були визначені Позивачеві у зв`язку з тим, що в перевіряємому періоді ДПФ «Екотехніка-К» придбавало послуги ремонту орендованих основних засобів, запасні частини до основних засобів та інші нематеріальні активи; такі витрати оприбутковувались на рахунку 15 «Капітальні інвестиції», субрахунок 152 «Придбання (виготовлення) основних засобів» у 2018 на загальну суму 2 283 520,20 грн.; дані витрати на придбання основних засобів і нематеріальних активів та послуги ремонту основних засобів було віднесено на рахунок 91 «Загальновиробничі витрати»; тоді як витрати які обліковуються на рахунку 152 не відносяться на витрати, а підлягають амортизації відповідно до норм ПКУ.

Встановлені контролюючим органом порушення обґрунтовуються вимогами пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 розділу ІІІ ПКУ, п. 44.1, 44.1 ст. 44 ПКУ, пп. 14.1.81, 14.1 ст. 14 ПКУ; п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну України від 27.04.2000 № 92; п. 4 ПСБО 14 «Оренда» затвердженого наказом Мінфіну від 28.07.2000 № 181, п. 29 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну від 30.09.2003 № 561.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним та таким що підлягає скасуванню, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що долучені Позивачем до матеріалів справи первинні документи спростовують висновки податкового органу щодо завищення показників рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2018 року, та заниження фінансового результату до оподаткування за 2018 року на суму 2 283 520, 30 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у перевіряємому періоді ДПФ «Екотехніка-К» придбавало послуги ремонту орендованих основних засобів, запасні частини до основних засобів та інші нематеріальні активи.

Так, матеріалами перевірки встановлено, що такі витрати оприбутковувались на рахунку 15 «Капітальні інвестиції», субрахунок 152 «Придбання (виготовлення) основних засобів» у 2018 році на загальну суму 2 283 520, 20 грн.

Дані витрати на придбання основних засобів і нематеріальних активів та послуг ремонту основних засобів було віднесено на рахунок 91 «Загальновиробничі витрати».

Відповідно до визначення понять, наведених у пп. 14.1.81 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин): інвестиції - господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно; інвестиції поділяються на:

а) капітальні інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання будинків, споруд, інших об`єктів нерухомої власності, інших основних засобів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації відповідно до норм цього Кодексу.

Оскільки, ДПФ «Екотехінка-К» витрати на придбання основних засобів і нематеріальних активів та послуг ремонту основних засобів оприбутковувались на рахунку 15 «Капітальні інвестиції», субрахунок 152 «Придбання (виготовлення) основних засобів», а такі відповідно до положень Податкового кодексу України підлягають амортизації та не відносяться до витрат поточного періоду, податковим органом зроблено висновок про завищення показників рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2018 рік, та заниження фінансового результату до оподаткування за 2018 рік на суму 2 283 520, 30 грн.

Проте, Позивач, в свою чергу, надавши первинні документи підтверджуючі понесені витрати, стверджує, що останні є поточними витратами на підтримання об`єкта оренди в робочому стані і такі відповідно до положень Податкового кодексу України відносяться до витрат звітного періоду, у зв`язку з чим не відбулось заниження об`єкту оподаткування податком на прибуток як те встановлено під час перевірки.

В зв`язку з встановленими обставинами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87, фінансова звітність - це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства/установи за звітний період.

Звіт про фінансові результати - це звіт про доходи, витрати і фінансові результати діяльності підприємства/установи.

Пунктом 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87 передбачено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками) за звітний період.

Пунктом 32 цього ж положення встановлено, що прибуток (збиток) від звичайної діяльності до оподаткування визначається як алгебраїчна сума прибутку (збитку) від операційної діяльності, фінансових та інших доходів (прибутків), фінансових та інших витрат (збитків).

Згідно з пунктом 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від № 318 від 31.12.1999, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

В силу пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Таким чином, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість задекларованих у податковій звітності показників витрат первинними документами покладається на платника податків.

Судом першої інстанції встановлено, що в акті перевірки, щодо підтвердження обліку витрат на рахунку 152 «Капітальні інвестиції» зазначено, що до перевірки не надано акти приймання-здачі відремонтованих основних засобів; перевіркою не встановлено з чого складається вартість проведеного ремонту орендованих основних засобів, але згідно даних наявних у Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання запчастин та послуг їх встановлення (заміни) та оприбуткування їх вартості на рахунку 152 «Капітальні інвестиції» у 2018 році на загальну суму 2 283 520, 20 грн.

Згідно з п. 28 Методрекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну від 30.09.2003 № 561 приймання закінчених робіт з ремонту і поліпшення основних засобів (модернізація, добудова, реконструкція тощо) оформлюється актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів.

Зазначені акти, можуть складатися за типовою формою:

1. є Наказ Мінфіну «Про затвердження типових форм з обліку та списання основних засобів суб`єктами державного сектору та порядку їх складання» від 13.09.2016 № 818; Порядок складання типових форм з обліку та списання основних засобів суб`єктами державного сектору зареєстрований в Мінюсті 07.10.2016 і може використовуватися усіма юридичними особами (п. 6 Порядку);

2. Наказ Мінстатистики № 352 від 29.12.1995 «Про затвердження типових форм первинного обліку».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Позивачем не було надано відповідних актів перевіряючим, про що зазначено в акті перевірки, проте колегія суддів зазначає, що їх складання для Позивача не є обов`язковим з огляду на відсутність у нього основних засобів, оскільки останні ним орендуються.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що доводи Позивача щодо обов`язку платника надати до перевірки документи на запит перевіряючих, не впливають та не мають відношення до підтвердження сум обліковуваних платником як капітальні інвестиції, оскільки Акти приймання-здачі відремонтованих основних засобів Позивачем не складалися, відповідно не могли бути надані на запит під час перевірки.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, номенклатура по оборотно-сальдовій відомості по рахунку 152 за 2018 рік викладена у формі таблиці на сторінці 6 акту перевірки від 12.07.2019 № 414/26-15-14-01-01/23510703.

Підтверджуючі зазначені суми витрат первинні документи були надані до матеріалів справи Позивачем, однак не оцінювались під час перевірки контролюючим органом на предмет правильності віднесення таких витрат до витрат поточного періоду.

Так, у бухгалтерському обліку витрати на технічне обслуговування і поточний ремонт основного засобу відносяться до складу витрат періоду, у якому вони були понесені, а витрати на поліпшення і капітальний ремонт збільшують його первісну вартість (п. 14, 15 П(С)БО 7 «Основні засоби»).

Незалежно від вартості проведеного технічного обслуговування і поточного ремонту, у бухобліку витрати на їх проведення списують виходячи із класифікації таких витрат (при класифікації тих чи інших витрат слід керуватися п. 29-32 Методрекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну від 30.09.2003 № 561).

Відповідно до п. 8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14 «Оренда» та п. 21 Методрекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну від 30.09.2003 № 561:

- витрати на поточний і капітальний ремонт, які не призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, відносяться до складу відповідних витрат;

- витрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що приводять до збільшення майбутніх економічних вигод, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.

Згідно з п. 29 Методрекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну від 30.09.2003 № 561 рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат. Зокрема, заміна окремих важливих компонентів (частин) основних засобів (двигунів тощо) може бути відображена як заміна об`єкта основних засобів, якщо термін корисного використання такої частини відрізняється від терміну корисного використання основних засобів, до яких належить цей компонент. У цьому випадку заміна такого компонента відображається капітальними інвестиціями у придбання нового об`єкта основних засобів і списанням заміненого об`єкта. Витрати на поліпшення основних засобів для відновлення майбутніх економічних вигод, очікуваних від їх використання, визнаються капітальними інвестиціями за умови, що балансова вартість активу не перевищує суми його очікуваного відшкодування.

Тому судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку Позивачем, витрати понесені на ремонт основних засобів, придбання запчастин, також технічне обслуговування, оприбутковувались на рахунку 15 «Капітальні інвестиції» (субрахунок 152 «Придбання (виготовлення) основних засобів» у 2018 році на загальну суму 2283520,20 грн.), що в свою чергу не призвело до неправомірності їх віднесення до витрат поточного періоду, оскільки такі витрати згідно вимог податкового законодавства не підлягають капіталізації (не амортизуються), з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно ч. 8 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Згідно положень ч. 7 ст. 8 вказаного Закону, головний бухгалтер: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій тощо.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив, що за порушення правил ведення бухгалтерського обліку передбачена відповідальність у вигляді адміністративного штрафу (ст. 163-1, 164-2 КУпАП), тоді як донарахування податкових зобов`язань має ґрунтуватися саме на підтвердженому факті неправомірного заниження податкового зобов`язання внаслідок неправильності відображення в бухгалтерському обліку відповідних господарських операцій, з чим погоджується колегія суддів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, первинні документи, підтверджуючі суми витрат звітного періоду, які неправильно оприбутковувались ДПФ «Екотехніка-К» у 2018 році як капітальні інвестиції, не перевірялися, в акті перевірки такі взагалі не відображені, запитів про їх надання також не складалося.

Таким чином, висновки податкового органу про заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток зроблені лише у зв`язку з тим, що капіталізовані витрати підлягають амортизації та не можуть бути віднесені до витрат поточного періоду.

В свою чергу, витрати, що здійснюються для підтримання автомобіля в робочому стані та отримання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат звітного періоду. Підставами для цього є положення п. 15 П(С)БО 7 і п. 32 Методрекомендацій № 561.

До таких заходів відносяться як технічне обслуговування автомобіля, так і його ремонт, причому і поточний, і капітальний рівною мірою.

Щодо ремонтів, то згідно з Положенням про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженим наказом Міністерства транспорту України № 102 від 30.03.1998 усі види ремонтів виконують, щоб відновити справність або роботоздатність автомобіля.

Відповідно до наведених у Положенні визначень поточного і капітального ремонтів (п. 1.3 Положення) прямо не випливає, що в результаті таких ремонтів підприємство отримає в майбутньому додаткові вигоди. Зокрема, проведення капітального ремонту здійснюється для відновлення справності та повного або близького до повного відновлення ресурсу виробу із заміною чи відновленням будь-яких частин, у тому числі базових, а згідно з п. 30 Методрекомендацій № 561 у загальному випадку витрати на капремонт не підлягають капіталізації.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати, пов`язані з технічним обслуговуванням та ремонтами автомобіля, в бухобліку включаються до складу витрат звітного періоду і залежно від функціонального призначення автомобіля відображаються за дебетом рахунків 23, 91, 92, 93 або 94.

Як встановлено судом першої інстанції, під час перевірки ДПФ «Екотехніка-К» витрати на придбання основних засобів і нематеріальних активів та послуги ремонту основних засобів було віднесено на рахунок 91 «Загальновиробничі витрати».

Колегія суддів зазначає, що надані Позивачем до матеріалів справи первинні документи, підтверджуючі витрати на придбання послуг ремонту орендованих основних засобів, запасних частин до основних засобів та інших нематеріальних активів підтверджують здійснення таких витрат саме для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковим органом не встановлено під час перевірки та не доведено ні в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, що документи підтверджуючі витрати на ремонт, технічне обслуговування основних засобів у 2018 році за якими віднесено до витрат поточного періоду 2283520,00 грн. свідчать про виконання таких робіт з метою збільшення майбутніх економічних вигод об`єкта оренди (основних засобів).

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявні у справі первинні документи (акти виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, договори про надання послуг) підтверджують купівлю запчастин, поточне технічне обслуговування автомобіля, заміну деталей, виконання ремонтів з відновлення автомобілів до робочого стану, з огляду на наступне.

Так, актом виконаних робіт № Ш000000023 від 02.02.2018 підтверджено виконання робіт ФОП ОСОБА_1 по автомобілю державний номер НОМЕР_1 щодо зняття та встановлення верташу на 4 циліндр, виконання слюсарних робіт на суму 1275,00 грн.

Акт виконаних робіт № Ш000000006 від 16.01.2018 підтверджує виконання робіт ФОП ОСОБА_1 по автомобілю державний номер НОМЕР_2 по заказ-наряду щодо заміни масла (фільтра) в двигуні, заміни фільтра повітряного; перевірки рівня масла в КПП та долиття; видатковою накладною до цього заказу-наряду підтверджено купівлю масла 10W40 EVO 4л, фільтра масляного, фільтра повітряного; вартість всього по заказ-наряду 1064,40 грн.

Актом виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № РН-00000776 від 16.04.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ «Ренамакс» по автомобілю Renault НОМЕР_11 , зокрема: комп`ютерної діагностики Wabco, ремонту пневмосистеми (комплексні роботи), а також підтверджено витрати на купівлю деталей: крану, крану гальмівного, заглушки м22х1,5, з`єднувача авар. 6х6, шланга поліамідного; загальна вартість по акту 6979,10 грн.

Актом виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № РН-00001323 від 27.06.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ «Ренамакс» по автомобілю Volvo FM 12.340, державний номер НОМЕР_4 , зокрема: демонтаж та монтаж ступиці, комп`ютерна діагностика, ремонт електрообладнання, а також підтверджено витрати на купівлю автолампочки допоміжного світла 2841 Osram; загальна вартість по акту 1730,00 грн.

Актом виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № РН-00000496 від 07.03.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ «Ренамакс» по автомобілю Renault НОМЕР_11 , зокрема виконані роботи: комп`ютерна діагностика, заміна датчика рівня полу, заміна датчика АБС, калібрування рівня полу, заміна датчика рівня масла, ремонт електропроводки системи рівня полу; а також підтверджено витрати на купівлю деталей: крану пневматичного, крану рівня, клеми круглої 2,5, розетки, термоусаджувальної трубки 3,2/1 клеєвої, датчика ABS, датчика тиску масла; загальна вартість по акту 7965,00 грн.

Актом виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № РН-00000256 від 01.02.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ «Ренамакс» по автомобілю Renault НОМЕР_8 , зокрема виконані роботи: шліфовка компресора (ГБ чотири площини), ремонт компресора (2х циліндровий повний); а також підтверджено витрати на купівлю деталей: очисника гальм, ремкомплекту компресора, кільця компресора, герметика сірого Victor Reinz; загальна вартість по акту 3947,86 грн.

Актом виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № РН-00000112 від 12.01.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ «Ренамакс» по автомобілю Renault НОМЕР_6 , зокрема виконані роботи: заміна лампи ближнього світла, ремонт та підключення стопа тягача, ремонт електрообладнання причепа, демонтаж монтаж фари, ремонт електропроводки фар головного світла, демонтаж монтаж автономного опалювача, ремонт автономного опалювача; а також підтверджено витрати на купівлю деталей: прокладки, сіточки (фільтр насоса паливного), автолампи H7 24V 70W, термоусаджувальної трубки 3,2/1 клеєвої, хомута пластикового Чорного 4,8х400; загальна вартість по акту 2497, 69 грн.

Актом виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № РН-00002336 від 26.11.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ «Ренамакс» по автомобілю Renault НОМЕР_7 , зокрема виконані роботи: демонтаж монтаж автономного опалювача, ремонт автономного опалювача, ремонт компресора автономки; а також підтверджено витрати на купівлю деталей: сіточки (фільтр насоса паливного); загальна вартість по акту 2220,00 грн.

Актом виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № РН-00002367 від 30.11.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ «Ренамакс» по автомобілю Renault НОМЕР_8 , зокрема виконані роботи: діагностика автономного опалювача, заміна труби опалення; а також підтверджено витрати на купівлю деталей: труби 75 мм; загальна вартість по акту 558,88 грн.

Актом виконаних робіт № НДТ-0000202 від 10.02.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ-фірма «Дівітракс» по автомобілю Renault Magnum 480 НОМЕР_6 , зокрема виконані роботи: чистка паливної системи, ремонт електропроводки, діагностика тахографа, заміна фільтра (паливний); а також підтверджено витрати на купівлю деталей: 0 електроізоляційної стрічки, 9.1016 зажиму, 9.1627 хомута, 129892 ATF масла Eni 1 л, 929974-1 контакта, 281934-2 ущільнювача, КГ 2*1,5 кабеля, DK22-4,5*400ВК хомута 4,5*400 мм, трубки термозбіжної 1000мм, гільзи круглої, WDK11102/23 фільтра паливного; загальна вартість по акту 3627,83 грн.

Актом виконаних робіт № НДТ-0000295 від 23.02.2018 підтверджено виконання робіт ТОВ-фірма «Дівітракс» по автомобілю Renault Magnum 480 НОМЕР_8 , зокрема виконані роботи: комп`ютерна діагностика автомобіля, діагностика датчиків, заміна пневмоклапана, діагностика втрат повітря, регулювання рівня підлоги, ремонт кріплення пневморесори, підтягування хомутів, заміна гофри, заміна відбійників кабіни, реставрація кріплення пневморесори; а також підтверджено витрати на купівлю деталей: штуцера прямого, хомута гофри, крана, розчинника іржі 300мл, 30281 MN труби вихлопної, відбійника ресори; загальна вартість по акту 6516,71 грн.

Колегія суддів зазначає, що зміст наданих актів виконаних робіт свідчить про виконання поточних ремонтних робіт основних засобів (автомобілів та обладнання) з метою їх підтримання в робочому стані, такі акти, видаткові накладні не підтверджують здійснення витрат, що збільшують економічну вигоду від використання основних засобів підприємством.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати на поточний ремонт, технічне обслуговування основних засобів не підлягають амортизації, а є витратами звітного періоду, відповідно помилковий їх облік на рахунку 15 «Капітальні інвестиції» субрахунок 152 із подальшим віднесенням до загальновиробничих витрат не може бути підставою для донарахування податку на прибуток, оскільки вказана помилка не призводить до зменшення бази оподаткування.

Окрім того, Позивачем, на підтвердження своєї правової позиції, була долучена до матеріалів справи:

- видаткова накладна № 6/2018 від 26.07.2018 по витратах на суму 13 583, 22 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю у ФОП ОСОБА_2 стрічки UPRO 2/13 В В-845 мм, L =4600 мм (неск.) з двома проф. 10*6 знизу А = 750 мм; стрічки UPRO 2/13 В В-720 мм, L =1200 мм (неск.) з проф. 10*6 знизу по центру;

- акт виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № РН-00000662 від 29.03.2018 по витратах на суму 3 880, 69 грн. з ПДВ, якою підтверджено виконані роботи та куплені запчастини у ТОВ «Ренамакс»;

- видаткові накладні № РН-2506-11 від 25.06.2018 на суму 288 грн., № РН-2106-12 від 21.06.2018 на суму 4 776 грн., № РН-0606-11 від 06.06.2018 на суму 9 152, 40 грн., № РН-2905-15 від 29.05.2018 на суму 2 568 грн., № РН-1105-11 від 11.05.2018 на суму 8 964 грн., № РН-1403-12 від 14.03.2018 на суму 18 900 грн.; № РН-1704-15 від 17.04.2018 на суму 2 760 грн., № РН-1704-14 від 17.04.2018 на суму 2 988 грн., № РН-1704-13 від 17.04.2018 на суму 2 568 грн., № РН-1604-11 від 16.04.2018 на суму 8 964 грн., № РН-0304-12 від 03.04.2018 на суму 3 990 грн., № РН-0608-11 від 06.08.2018 на суму 17 928 грн.; № РН-2302-11 від 23.02.2018 на суму 1 788 грн.; № РН-1902-14 від 19.02.2018 на суму 2 976 грн.; № РН-1902-12 від 19.02.2018 на суму 3 996 грн., № РН-1402-15 від 14.02.2018 на суму 10 800 грн., № РН-1402-13 від 14.02.2018 на суму 835, 20 грн., № РН-1902-13 від 19.02.2018 на суму 5 976 грн.; № РН-0902-11 від 09.02.2018 на суму 10 800 грн., № РН-2501-15 від 25.01.2018 на суму 3 876 грн., № РН-2501-14 від 25.01.2018 на суму 3 996 грн., № РН-2501-13 від 25.01.2018 на суму 3 792 грн., № РН-2501-12 від 25.01.2018 на суму 6 684 грн., № РН-1403-13 від 14.03.2018 на суму 8 964 грн., № РН-2307-11 від 23.07.2018 на суму 5 077, 92 грн., № РН-2612-16 від 26.12.2018 на суму 259, 86 грн., № РН-1412-11 від 14.12.2018 на суму 7 680 грн.; № РН-2211-11 від 22.11.2018 на суму 2 982, 98 грн.; № РН-1610-11 від 16.10.2018 на суму 13 920 грн., № РН-2011-11 від 20.11.2018 на суму 24 624 грн.; № РН-0609-15 від 06.09.2018 на суму 9 988, 80 грн.; № РН-1207-12 від 12.07.2018 на суму 176 400 грн.; № РН-1907-12 від 19.07.2018 на суму 297, 60 грн.; № РН-1807-11 від 18.07.2018 на суму 7 744, 92 грн.; № РН-2109-12 від 21.09.2018 на суму 3 994, 80 грн.; № РН-1709-11 від 17.09.2018 на суму 3 994, 80 грн., № РН-0609-15 від 06.09.2018 на суму 9 988, 80 грн., № РН-2507-11 від 25.07.2018 від 13 698 грн., якими підтверджено купівлю у ТОВ Науково-виробничий центр «Медекол» запчастин, деталей до автомобілів та обладнання;

- видаткова накладна № ДТ-0001109 від 21.06.2018, по витратах на суму 425 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № ДТ-0001982 від 21.06.2018 у ТОВ-фірма «ДІВІТРАКС» патрону осушувача;

- видаткова накладна № ДТ-0001911 від 22.10.2018, по витратах на суму 3 727, 81 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № ДТ-0003395 від 16.10.2018 у ТОВ-фірма «ДІВІТРАКС» фари;

- видаткова накладна № ДТ-0001855 від 13.10.2018, по витратах на суму 5 610, 71 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № ДТ-0003211 від 03.10.2018 у ТОВ-фірма «ДІВІТРАКС» бампера та фари протитуманної;

- видаткова накладна № ДТ-0002012 від 03.11.2018, по витратах на суму 309, 12 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № ДТ-0003554 від 03.11.2018 у ТОВ-фірма «ДІВІТРАКС» ліхтаря та лампи;

- видаткова накладна № ДТ-0002118 від 16.11.2018, по витратах на суму 207, 43 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № ДТ-0003783 від 16.11.2018 у ТОВ-фірма «ДІВІТРАКС» пневмопроводу 6 мм, штуцера, трійника із швидкоз`єднанням;

- видаткова накладна № ДТ-0002142 від 20.11.2018, по витратах на суму 859, 94 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № ДТ-0003826 від 19.11.2018 у ТОВ-фірма «ДІВІТРАКС» дзеркала;

- видаткова накладна № ДТ-0002415 від 22.12.2018, по витратах на суму 1740, 25 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № ДТ-0004236 від 22.12.2018 у ТОВ-фірма «ДІВІТРАКС» шлангів спіральних (1,2 позиції), з`єднувальних розеток (3,4, 8,9 позиції), кілець гумових (5,6 позиції), щітки склоочисника (7 позиція);

- акт від 09.01.2018 № ОУ-0000007 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по витратах на суму 1908,36 грн., яким підтверджено надання послуг ПП «Навантажувач-Сервіс» по обслуговуванню навантажувача «TOYOTA» (ТО-2);

- акт від 03.01.2018 № ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по витратах на суму 2989,08 грн., яким підтверджено надання послуг ПП «Навантажувач-Сервіс» по обслуговуванню навантажувача «TOYOTA» (ТО-2);

- акт від 28.02.2018 № ОУ-0000102 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по витратах на суму 2754,24 грн., яким підтверджено надання послуг ПП «Навантажувач-Сервіс» по обслуговуванню навантажувача «TOYOTA» (ТО-2);

- видаткова накладна № РН-0001089 від 05.07.2018, по витратах на суму 438,12 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № СФ-0001715 від 05.07.2018 у ПП «Навантажувач-Сервіс» гнучкого з`єднання 2700 Р01 18/18 (1SN08);

- видаткова накладна № РН-0000082 від 23.01.2018, по витратах на суму 4130,53 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № СФ-0000138 від 23.01.2018 у ПП «Навантажувач-Сервіс» зубчатого ременю приводу; натягувала ременя; фільтра повітря MIKRO-F/FPC377; паса привідного А-1100 MEGADYNE Basic; кільця мідь 18*24*1,5;

- видаткова накладна № РН-0000017 від 10.01.2018, по витратах на суму 1134 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № СФ-0000034 від 10.01.2018 у ПП «Навантажувач-Сервіс» насоса водяного Н1,5 ХМ D001;

- видаткова накладна № РН-0001890 від 02.11.2018, по витратах на суму 2 576 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № СФ-0002737 від 18.10.2018 у ПП «Навантажувач-Сервіс» колодок гальмівних М6433 (к-т із 2 шт); ремкомплекту № 1845; сальника ступиці АЕ3636F S5602;

- видаткова накладна № РН-0001401 від 23.08.2018, по витратах на суму 216 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № СФ-0002186 від 23.08.2018 у ПП «Навантажувач-Сервіс» фільтра масляного 1269816 FО6617;

- видаткова накладна № РН-0000359 від 13.03.2018, по витратах на суму 4918,04 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № СФ-0000598 від 13.03.2018 у ПП «Навантажувач-Сервіс» шин COP 6.00-9 (14PR) SW-SET «MARANGONI», В-007 елемента фільтруючого;

- видаткова накладна № РН-0000336 від 05.03.2018, по витратах на суму 718, 20 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № СФ-0000334 від 13.02.2018 у ПП «Навантажувач-Сервіс» колеса 55-180х50-В;

- видаткова накладна № РН-0000255 від 21.02.2018, по витратах на суму 7709, 02 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю згідно рахунку-фактури № СФ-0000598 від 13.03.2018 у ПП «Навантажувач-Сервіс» шин COP 7.00-12 (16PR) SW-SET «MARANGONI»;

- видаткова накладна № 579 від 16.07.2018 по витратах на суму 2202 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю у ТОВ «Перша редукторна компанія» електродвигуна Т71В4 0,37 кВт 1400 об/хв.;

- видаткова накладна № 337 від 20.04.2018 по витратах на суму 6 930 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю у ТОВ «Перша редукторна компанія» мотор-редуктора типу NMRV 063 і=7,5 + Т90L4 1.5 кВт 1400 об/хв В14;

- видаткова накладна № 349 від 26.04.2018 по витратах на суму 12 816 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю у ТОВ «Перша редукторна компанія» редуктора Hydro-mec 602A і=16,62 100В5 S4 В3;

- видаткова накладна № 363 від 04.05.2018 по витратах на суму 6 804 грн. з ПДВ, яка підтверджує купівлю у ТОВ «Перша редукторна компанія» редуктора Hydro-mec 402A і=7,33 М1 В3 71В5;

- акт виконаних робіт № С від 22.01.2018 про виконання робіт ТОВ госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» по автомобілю НОМЕР_9 та н/пр НОМЕР_10 на суму 31300 грн.;

- акт виконаних робіт № НДТ-0000546 від 02.04.2018 про виконання робіт та купівлю запчастин у ТОВ-фірма «Дівітракс» по автомобілю Volvo, фургон НОМЕР_4 на суму 45708 грн.;

- акт виконаних робіт № НДТ-0000960 від 01.06.2018 про виконання робіт, закупівлю запчастин у ТОВ-фірма «Дівітракс» по напівпричепу MIROFRET НОМЕР_14 на суму 28448,04 грн.;

- акт виконаних робіт № НДТ-0000739 від 02.05.2018 про виконання робіт, закупівлю запчастин у ТОВ-фірма «Дівітракс» по напівпричепу SCHMITZ НОМЕР_10 на суму 23038,51 грн.;

- акт виконаних робіт № НДТ-0001593 від 06.09.2018 про виконання робіт, закупівлю запчастин у ТОВ-фірма «Дівітракс» по тягачу Renault Magnum 480 НОМЕР_11 на суму 55624,18 грн.;

- акт № 1РА-007 від 07.02.2018 здачі-прийняття робіт (надання послуг) про виконання робіт, закупівлю запчастин у ФОП ОСОБА_3 по тягачу Renault Magnum 480 НОМЕР_11 на суму 11171 грн.;

- акт виконаних робіт № НДТ-0002130 від 19.11.2018 про виконання робіт, закупівлю запчастин у ТОВ-фірма «Дівітракс» по напівпричепу SCHMITZ SАF НОМЕР_12 на суму 15274 грн.;

- акт виконаних робіт № НДТ-0002148 від 21.11.2018 про виконання робіт, закупівлю запчастин у ТОВ-фірма «Дівітракс» по тягачу Renault Magnum 480 НОМЕР_6 на суму 78453,74 грн.;

- акт виконаних робіт № С від 15.11.2018 про виконання робіт ТОВ госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» по автомобілю НОМЕР_13 на суму 46087 грн.;

- акт виконаних робіт № С від 20.12.2018 про виконання робіт ТОВ госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» по автомобілю НОМЕР_13 на суму 28920 грн.;

- акт виконаних робіт № С від 29.03.2018 про виконання робіт ТОВ госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» по автомобілю НОМЕР_6 на суму 53525 грн. та інші.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи спростовують висновки податкового органу щодо завищення показників рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2018 року, та заниження фінансового результату до оподаткування за 2018 року на суму 2283520,30 грн.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виявлені Відповідачем порушення податкового законодавства є формальними та необ`єктивними, оскільки ґрунтуються не на первинних документах та результатах співставлення даних бухгалтерського і податкового обліку, як те передбачено пунктом 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, а зроблені виключно на підставі неправильного відображення платником податків таких витрат на рахунку 152 (субрахунок 152 «Придбання (виготовлення) основних засобів» на рахунку 15 «Капітальні інвестиції»).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладений в акті перевірки висновки контролюючого органу про порушення Позивачем абзацу а) пп. 14.1.81 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України є необґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 року №0101 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДПС у м. Києві викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 24.09.2020 року.