Справа № 521/5538/20
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/5538/20
Провадження №2-а/521/113/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участі третьої особи: поліцейського 2-го батальйону, 5-ї роти Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції Лісін Івана Олександровича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участі третьої особи: поліцейського 2-го батальйону, 5-ї роти Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції Лісін Івана Олександровича про скасування постанови, посилаючись на те, що 02.02.2020 року поліцейським 2-го батальйону, 5-ї роти Управління патрульної поліції в Одеській області рядовим поліції Лісіним І.О. відносно неї була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2059075 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень. Відповідно до вказаної постанови, позивач 02.02.2020 року за адресою: м. Одеса вул. Люстдорфська дорога, 55/2 здійснила зупинку на місці, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 для «Місця для транспортних засобів осіб з інвалідністю», чим порушила п.8.4 «г» ПДР України та п. 8.5.1 ПДР (порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки).

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки викладені в ній обставини не відповідають фактичним обставинам справи, порушено її права, а твердження інспектора поліції про порушення нею ПДР є безпідставними та недоведеними.

Позивач зазначає, що під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейським не надано жодного належного та допустимого доказу її провини. Як вбачається зі змісту постанови, у графі 9 «До постанови додається» відсутній будь-який запис, тобто документ не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. Крім того матеріали справи не містять доказів того, що саме вона перебувала за кермом транспортного засобу чи здійснила на ньому зупинку. Вказує, що поліцейським не було вжито жодних заходів щодо надання їй можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Також зазначає, що нанесена розмітка та знак, встановлений на місці паркування не відповідають ПДД України та вимогам ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування». Враховуючи, що у дворі будинку 55/2 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, неналежно організовано дорожній рух, а саме: ні розмітка, передбачена п.1.30 ПДД, ні «табличка» (яка, навіть, візуально не схожа на знак 5.38 та табличку до дорожнього знаку 7.17) не відповідають вимогам ДСТУ 4100:2014 та ПДР України, позивач вважає, що її дії повністю відповідають вимогам ПДР України, є правомірними і не містять складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

22 червня 2020 року представником УПП в Одеській області Департаменту ПП було подано пояснення щодо позову, в яких зазначив, що в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, поліцейський мав всі законні підстави для складання адміністративних матеріалів по справі, ним були дотримані процедура та порядок їх складання. Вказав, що постанова серії ЕАК № 2059075 від 02.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, доводи позивача безпідставні, необґрунтовані, з підстав чого просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у відкритому судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Поліцейський 2-го батальйону, 5-ї роти Управління патрульної поліції в Одеській області рядовий поліції Лісін Іван Олександрович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою серії ЕАК № 2059075 від 02.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складеної поліцейським 2-го батальйону, 5-ї роти Управління патрульної поліції в Одеській області рядовим поліції Лісіним І.О., притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач 02.02.2020 року за адресою: м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога, 55/2 здійснила зупинку на місці, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 для «Місця для транспортних засобів осіб з інвалідністю», чим порушила п.8.4 «г» ПДР України та п.8.5.1 ПДР (порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки).

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 2.3. б Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 8.5.1. Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

У відповідності до п. 8.4. г Правил дорожнього руху інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Горизонтальна розмітка 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за паркування, зупинку, стоянку транспортних засобів на місцях, призначених для осіб з інвалідністю» місцями, призначеними для паркування (у тому числі безоплатного паркування) транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування транспортних засобів, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, на тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів), вважаються місця, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

З листа Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради від 10 лютого 2020 року № 01-41/437 вбачається, що узгодження проектів реконструкції, ремонту, будівництва, організації дорожнього руху на закритій прибудинковій території в тому числі і установка дорожніх знаків не відноситься до компетенції Департаменту, тому організації дорожнього руху за адресою: м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога, 55/2 Департаментом не проводилась і відповідна схема не погоджувалась (а. с. 21).

З листа КУ «СМЕП» ОМР від 20 лютого 2020 року № 01-07/51 вбачається, що роботи з нанесення дорожньої розмітки та встановлення таблички «Місця для інвалідів» за адресою: м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога, 55/2 КУ «СМЕП» ОМР не виконувались. Коментувати та роз`яснювати ПДР та ДСТУ поза компетенцією КУ «СМЕП» ОМР (а. с 19).

З наданих позивачем та представником Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції доказів встановлено, що на місці адміністративного правопорушення, дорожні знаки, передбачені ПДР України, а саме «Парковка для осіб з інвалідністю» відсутні. Натомість міститься табличка з написом «места для инвалидов», форма якої не передбачена ПДР України. (а. с. 14-16, 108-110).

Згідно доказів, наданих позивачем та представником Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, а саме: фотографій місця адміністративного правопорушення, вбачається, що на території ЖК «Альтаїр», що розташований за адресою: м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога, 55/2 організовано дорожній рух на прибудинковій території, та нанесено дорожню розмітку (а.с.14, 16, 108-110).

З листа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 05.02.2019 року встановлено, що Управлінню патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було надано, та узгоджено схеми організації дорожнього руху за умов виконання вимог ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні», ДСТУ 2587-2010 «Розмітка дорожня» (а. с. 113). На підтвердження чого надано відповідні схеми організації дорожнього руху на території ЖК «Альтаїр», що розташований за адресою: м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога, 55/2 (а. с. 114-116).

Відповідно до відповіді ТОВ «Фірма Наш Дом» від 17.06.2020 року встановлено, що схема організації дорожнього руху на території ЖК «Альтаїр», що розташований за адресою: м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога, 55/2 розроблена та складена КУ «СМЕП» ОМР та погоджена Управлінням патрульної поліції в Одеській області.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що ТОВ «Фірма Наш Дом» забезпечено виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю на території ЖК «Альтаїр». Організації дорожнього руху на вказаній територій розроблена та складена КУ «СМЕП» ОМР та погоджена Управлінням патрульної поліції в Одеській області, що відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до п.10.7.35 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 5.38.1 «Місце для стоянки» потрібно застосовувати для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів, а табличку 7.17 «Особи з інвалідністю», відповідно до п. 10.9.21 Правил, потрібно застосовувати зі знаком 5.38.1, щоб зазначити місця (або спеціально зазначену частинку майданчика) для стоянки транспортних засобів, якими керують особи з інвалідністю.

Аналіз положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за паркування, зупинку, стоянку транспортних засобів на місцях, призначених для осіб з інвалідністю» та ч.5 ст. 122 КУпАП свідчить про те, що обов`язковим елементом для даного правопорушення є наявність дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» разом з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю» або наявність дорожньої розмітки 1.30.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до схеми організації дорожнього руху, місце, де було припарковано автомобіль Kia Rio д. н. з. НОМЕР_1 , навпроти 2-ї парадної (к. 2) буд. 55/2 призначено для транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, які перевозять осіб з інвалідністю.

Згідно п. 5.3.1 ДСТУ 2587:2010 «Дорожня розмітка. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування.» основне призначення розмітки - забезпечення візуальної орієнтації учасників дорожнього руху у разі вибору траєкторії, напрямку і режимів руху в різних дорожніх умовах. Розмітка повинна бути видима як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху.

Встановлено, що дорожня розмітка 1.30 на вказаному місці для паркування стоном на 02.02.2020 року була видима у світлу і в темну пору доби, нанесена білою фарбою, мала чітке зображення.

Фотокартки з фотофіксацією майданчика для паркування, покритого снігом, надані позивачем, суд не приймає до уваги, оскільки 02.02.2020 року опади (сніг) були відсутні, що підтверджується з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, а тому твердження позивача, що вона не помітила дану розмітку, не заслуговують на увагу.

Твердження позивача стосовно того, що нанесена розмітка та табличка не відповідають вимогам ПДР (умовна людина розвернута в іншу сторону, надпис на російській мові «места для инвалидов») суд не приймає, так як прийняття вказаних доводів до уваги носило би характер надмірного формалізму з боку суду. Адже наявність певних недоліків, допущених в організації дорожнього руху на території ж/к Альтаїр, навпроти 2-ї парадної буд. 55/2, жодним чином не нівелює обов`язок осіб дотримання вимог дорожньої розмітки 1.30 за її наявності.

Крім того, з відеозапису розгляду справи вбачається, що позивач спілкується російською мовою, а тому будь-які твердження про те, що позивачу був незрозумілий зміст даної таблички, також є недоцільними.

За таких обставин, суд вважає, що інспектор патрульної поліції мав обґрунтовані підстави для складання постанови по відношенню до позивача.

Надаючи правову оцінку доводам позивача стосовно позбавлення її права на захист під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, суд залишає їх поза увагою. При дослідженні відеозапису, який відтворювався в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 було надано час на телефонний зв`язок із адвокатом, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 телефонує комусь. В судовому засіданні представник позивача пояснює, що позивач телефонувала саме йому, як професійному адвокату, та він прибув на місце правопорушення через 20 хвилин після дзвінка ОСОБА_2 , однак справу щодо останньої вже було розглянуто. Разом із цим, ці твердження спростовуються відеозаписом, який за тривалістю становить майже півтори години.

Суд зауважує на тому, що право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального або адміністративного правопорушення на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого розгляду справи. Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на захист адвокатом не є абсолютним.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 255, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участі третьої особи: поліцейського 2-го батальйону, 5-ї роти Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції Лісін Івана Олександровича про скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Тополева