Справа № 520/10306/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

29 вересня 2020 р. справа №520/10306/2020

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління праці та соціального населення адміністрації Київського району Харківської області, в якій просить суд, з урахуванням уточнень:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19 червня 2020 року № 2361 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років згідно заяви від 16 червня 2020 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789- XII, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993 року, у редакції Закону від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) здійснити призначення та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за вислугою років згідно заяви від 16 червня 2020 року з розрахунку 90% від розміру всіх складових заробітної плати, без обмеження максимального розміру заробітної плати та без обмеження максимального розміру пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993 року, у редакції Закону від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при наявності стажу роботи 24 роки 6 місяців 19 днів та розрахунку пенсії в розмірі 90% від заробітної плати. За результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення відповідачем №2361 від 19.06.2020 про відмову у призначенні пенсії, з посиланням на те, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи, та на теперішній час пенсія призначається на підставі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру". З вказаним рішенням відповідача позивач не погоджується, через що звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - заступника начальника ГУ ПФ України в Харківській області - Баєвої Г. через канцелярію суду надійшли письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , 16 червня 2020 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції Закону України № 2663-111 від 12.07.2001 року).

Рішенням від 19 червня 2020 року № 2361, відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугою років.

У своєму рішенні відповідач зазначив, що відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців. Оскільки, у позивача відсутній необхідний стаж роботи за вислугу років передбачений статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року, тому відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру".

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії стаж роботи для вислуги років складав 20 років 9 місяців 7 днів, у тому числі стаж служби в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах 18 років 4 місяці 7 днів, до якого зараховані такі періоди:

- з 01.09.1997 року до 29.06.2002 року - навчання у вищому юридичному навчальному закладі (4 роки 9 місяців 28 днів);

- з 08.02.2002 року до 12.06.2012 року - на посаді помічника та старшого помічника прокурора Голосіївського району м. Києва (10 років 4 місяці 4 дні);

- з 12.06.2012 року до 18.12.2014 року - на посаді старшого прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва (2 роки 6 місяців 6 днів);

- з 19.12.2014 року до 16.06.2020 року - на посадах провідного наукового співробітника. наукового співробітника, головного наукового співробітника, старшого викладача Національної академії прокуратури України (5 років 5 місяців 28 днів).

Наказом Генерального прокурора України від 25 лютого 2015 року № 150к позивачу присвоєно класний чин радника юстиції.

Також наказом Генерального прокурора України від 24 жовтня 2017 року № 117-зк позивача нагороджено нагрудним знаком «Почесний працівник прокуратури». Відповідно до пункту 3 Положення про відомчі заохочувальні відзнаки Генерального прокурора України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 18 січня 2013 року № 12 та яке було чинним на час нагородження нагрудним знаком «Почесний працівник прокуратури України» можуть нагороджуватися прокурори і слідчі органів прокуратури, працівники Національної академії прокуратури України, яким присвоєно класні чини та які мають не менше 15 років вислуги, у тому числі в органах прокуратури не менше 10 років на прокурорсько-слідчих посадах, і відзначаються зразковим виконанням службових обов`язків, виявляють ініціативу та досягли високих результатів у службовій діяльності.

Таким чином, з вказаним рішенням від 19 червня 2020 року № 2361 позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернулась з даним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789- XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про вищу освіту», університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) вищий навчальний заклад, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Таким чином, до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» зараховується, зокрема, половина строку навчання у вищому навчальному закладі, а саме в Національній юридичній академії України ім. Я.Мудрого, після навчання у якому позивач отримав вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство».

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.12.2013 у справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 у справі № 21-445а13.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.09.2020 року по справі №580/647/2020, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 у справі №580/647/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати з 01.01.2020 року призначену ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії) у розмірі 90 % від розміру заробітної плати, вказаної у довідці Прокуратури Черкаської області від 25.06.2020 року № 18-462 вих-20, без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії за період з 01.01.2020 року.

При цьому, суд зазначає, що Верховний суд оцінивши наведені відповідачем аргументи, не знайшов, у даному випадку, наявності обставин, які б могли зумовити касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ, який чинний на час звернення заявника з заявою про призначення пенсії, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення (з 01.10.2019 по 30.09.2020) вислуги років не менше 24 років 6 місяців, у тому числі, стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років 6 місяців.

Водночас, згідно абз.6 ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується половина строку навчання вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч.6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах слідчими, суддями.

На час звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років, відповідно до наданих документів загальний стаж ОСОБА_1 становив 20 роки 09 місяців 7 дні, в т.ч. стаж роботи на посадах в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах - 18 років 04 місяці 7 днів.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, наявні підстави вважати, що загальний стаж роботи позивача є більше 20 років.

Суд зазначає, що право позивача на призначення та виплати пенсії, підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що їх можна вважати "майном" у значені цього положення, отже, непризначення та невиплата пенсії є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Зазначена правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ по справі "Сук проти України" від 10.03.2011 (за заявою №10972/05), згідно якої, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

В даному випадку є підстави стверджувати про наявність "законних сподівань", оскільки наявний стаж роботи позивача на посадах прокуратури передбачає право на призначення та виплату пенсії за вислугою років, а положення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції закону від 14.10.2014, фактично звужує право позивача на призначення та виплату позивачу пенсії за вислугою років.

Водночас, суд зазначає, що друге речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності", яке дозволяє позбавити майна лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт зазначає, що держава має право здійснювати контроль за використанням майном шляхом введення в дію "законів" не поширюється на спірні правовідносини, оскільки втручання у право позивача не може бути визнано таким, що відповідає закону.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав "законні сподівання" на призначення та виплату пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФ України в Харківській області №2361 від 19.06.2020 про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугою років, підлягають задоволенню.

Водночас, задля відновлення порушеного права позивача в сфері пенсійного забезпечення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити та виплачувати в повному обсязі пенсію без обмеження граничного розміру виплати ОСОБА_1 за вислугою років з 16.06.2020 з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати та без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2361 від 19.06.2020 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) пенсію за вислугою років з 16.06.2020 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-111, виходячи з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати та пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, поштовий індекс 61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч. 3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя підпис Мар`єнко Л.М.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 29.09.2020 року.

З оригіналом згідно.

Рішення не набрало законної сили.

Cекретар Рєзнік Е.О.