Справа № 420/3215/19
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3215/19
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Назар С.М.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представників позивача - Дмитрієва Ю.А., Димченко К.Г. (за довіреністю),-

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа №420/3215/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради (пр. Суворова, 62, м. Ізмаїл, Одеська область, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення;

- визнати бездіяльність Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про неповне надання відповіді на заяву (звернення) ОСОБА_1 від 07.11.2018 року.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року прийнято до провадження судді Соколенко О.М. адміністративну справу №420/3215/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності, розпочато розгляд адміністративної справи спочатку, встановлено відповідачу строк для подання відзиву та призначено підготовче засідання на 25.02.2020 року.

У підготовчому засіданні 25.02.2020 року, у зв`язку з направленням запитів до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.03.2020 року.

Водночас, у зв`язку із надходженням до Одеського окружного адміністративного суду ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 року про витребування з Одеського окружного адміністративного суду адміністративної справи №420/3215/19 у зв`язку із поданням ОСОБА_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі, ухвалою суду від 28.02.2020 року зупинено провадження в адміністративній справі №420/3215/19 - до ухвалення П`ятим апеляційним адміністративним судом додаткового рішення у справі №420/3215/19.

У зв`язку з надходженням 27 березня 2020 року адміністративної справи №420/3215/19 до Одеського окружного адміністративного суду, ухвалою суду від 06.04.2020 року поновлено провадження в адміністративній справі №420/3215/19 зі стадії, на якій її було зупинено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року судом зупинено провадження в адміністративній справі №420/3215/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності, - до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Розпорядженням Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року №118 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи" призначено повторний автоматичний розподіл справи №420/3215/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 року справу №420/3215/19 передано на розгляд головуючому судді Корой С.М.

Ухвалою суду від 30.06.2020 року (головуючий суддя Корой С.М.) судом прийнято до провадження адміністративну справу №420/3215/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності; поновлено провадження у справі №420/3215/19; вирішено розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності в порядку загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання на 11.08.2020 року о 11:30 год.

06.08.2020 року (вх.№30660/20) від представника відповідача до суду надійшла заява про залишення без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивач при поданні позову по цивільній справі №500/3711/16-ц було додано копію рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року. Окрім того, на вказане рішення відповідач посилався у запереченнях по справі №500/3711/16-ц.

У підготовчому судовому засіданні 11.08.2020 року з урахуванням думки уповноваженого представника позивача, судом долучено до матеріалів справи документи, які надійшли до суду за вх.№№12143/20, 8552/20, 13192/20, 21637/20, клопотання за вх.№31328/20, заяву за вх№30660/20 з додатками, про що постановлено усну ухвалу суду, яку занесено до протоколу судового засідання.

Крім того, ухвалою суду від 11.10.2020 року, яка прийнята на місці та занесена занесено до протоколу судового засідання судом долучено до матеріалів справи відзив на адміністративний позов за вх.№30658/20.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності, продовжено строк підготовчого провадження по справі №420/3215/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності на 30 днів та відкладено підготовче засідання в даній адміністративній справі на 08.09.2020 року призначивши судове засіданні о 10:00 год.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року судом відкладено підготовче судове засідання по справі №420/3215/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності на 21.09.2020 року о 12:30 год.

21.09.2020 року (вх.№37888/20) від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких, зокрема, вказано, що 07 листопада 2018 року позивач звернулася до Ізмаїльського міського голови з письмовою заявою (скаргою) про скасування Додатку 2 до рішення Ізмаїльського міськвиконкому № 399 як такою, що не відповідає законодавству та порушує моє право на працю, закріплене у ст. 43 Конституції України. Отже, дату 07 листопада 2018 року, позивач просить суд вважати датою, коли вона дізналась про оскаржуване рішення, що відповідає дійсності. 20 грудня 2018 року у задоволенні скарги позивачу було відмовлено.

З посиланням на приписи ч.4 ст.122 КАС України, позивач зазначає, що вона звернулася до суду із дотриманням строків позовної давності.

Так, у підготовчому судовому засіданні судом повідомлено, що у заяві представника відповідача за вх.№30660/20 (яку у підготовчому судовому засіданні 11.08.2020 року з урахуванням думки уповноваженого представника позивача, судом долучено до матеріалів справи, про що постановлено усну ухвалу суду, яку занесено до протоколу судового засідання) представник просить суд залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення.

У підготовчому судовому засіданні 21.09.2020 року позивача та представники позивача заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Представник відповідача у підготовче судове засідання 21.09.2020 року не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно.

Вирішуючи клопотання представника Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Так, предметом позову у даній справі є, зокрема, правомірність скасувати рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення.

З вказаним позовом позивач звернулася до суду 29 травня 2019 року, тобто через три роки 1 місяць і 21 день з дати прийняття оскаржуваного рішення.

У змісті позовної заяви позивач зазначає, що 07 листопада 2018 року вона звернулася до Ізмаїльського міського голови з письмовою заявою (скаргою) про скасування Додатку 2 до рішення Ізмаїльського міськвиконкому №399 як такого, що не відповідає законодавству та порушує її право на працю, закріплене у ст.43 Конституції України. 20 грудня 2019 року у задоволенні скарги позивачу було відмовлено.

Позивач просила вважати 07 листопада 2018 року датою, коли вона дізналася про оскаржуване рішення.

Суд зазначає, що дата звернення позивача до міського голови Ізмаїльської міської ради з метою досудового врегулювання спору не свідчить про те, що позивач дізналася про існування оскаржуваного рішення у день такого звернення.

Так, судом встановлено, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа №500/3711/16-ц за позовом ОСОБА_1 директора Ізмаїльського вищого професійного училища Київської державної академії водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного - Костусєвої Н.П. про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2016 року по справі №500/3711/16-ц відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до директора Ізмаїльського вищого професійного училища Київської державної академії водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного - Костусєвої Н.П. про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (а.с. 23).

З даною позовною заявою по справі №500/3711/16-ц ОСОБА_1 звернулась 11.07.2016 року, що підтверджується копією відповідної позовної заяви (т.2 а.с.64-72).

Так, у переліку додатків до позовної заяви по справі №500/3711/16-ц, яка підписана безпосередньо позивачем вказано, зокрема, копію спірного у даній справі рішення №399 від 08 квітня 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги по справі №500/3711/16-ц позивач посилалась, зокрема, на зміст п.1 та п.2 рішення №399 від 08 квітня 2016 року

Отже, щонайменше 11.07.2016 року (дата подання позивачем позовної заяви по справі №500/3711/16-ц) позивачу стало відомо про прийняття спірного рішення.

Звернення позивача до Ізмаїльського міського голови з письмовою заявою (скаргою) про скасування Додатку 2 до рішення Ізмаїльського міськвиконкому №399 07 листопада 2018 року, тобто через більш як півтора роки від дати прийняття спірного рішення не є підставою вважати, що в даному випадку ОСОБА_1 скористалась процедурою досудового врегулювання спору.

Отже, звертаючись до суду з даним позовом лише 29.05.2019 року, тобто через 2 роки 7 місяців 24 дні, позивач пропусти визначений ч.2 ст.122 КАС України строк звернення до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем подано даний позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення із порушенням строку звернення, передбаченого статтею 122 КАС України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до положень п.9 ч.3 ст.2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, серед іншого, є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вважає за доцільне наголосити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Необхідність дотримання законодавчо встановленого строку, впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків. Строки - це засіб впорядкування суспільних відносин, без якого неможливо уявити діяльність публічної адміністрації, нормативного акта, якою б юридичною силою він не був наділений.

Строком звернення до адміністративного суду є строк, в межах якого особа, яка має право на подання позову, може звернутися до адміністративного суду з метою захисту своїх прав в межах публічно-правових відносин чи для реалізації владних повноважень.

Строк звернення до суду обчислюється, за загальним правилом, з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків, оскільки строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, адже після їх завершення, якщо жодна із сторін не звернулась до суду за захистом прав та охоронюваних законом інтересів, відповідні правовідносини набувають статусу стабільних.

Так, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони, та пов`язані з наявністю дійсно істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення відповідних дій.

Суд вважає, що будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом, якщо він вважав, що рішенням відповідача порушуються його права та законні інтереси.

Крім того, інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, згідно з якою право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі "Golder v. the United Kingdom" від 21 лютого 1975 року № 4451/70, пункт 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" від 28 травня 1985 року № 8225/78, пункт 37 рішення у справі "Guerin v. France" від 29 липня 1998 року № 25201/94, пункт 96 рішення у справі "Krombach v. France" від 13 лютого 2001 року № 29731/96, пункти 53, 55 рішення у справі "Воловік проти України" від 06 грудня 2007 року № 15123/03, пункт 27 рішення у справі "Пелевін проти України" від 20 травня 2010 року № 24402/02, пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року № 45783/05, ухвала щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі "Скорик проти України"); такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватися відповідно до потреб і ресурсів суспільства; держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі (рішення у справах "Osman v. The United Kingdom" від 28 жовтня 1998 року № 23452/94 та "Kreuz v. Poland" від 19 червня 2001 року № 28249/95);

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «МШ «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з пропуском строку та ним не наводиться, та зі змісту матеріалів справи не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду із даним позовом, що позбавляє суд можливості застосувати приписи КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними, суд дійшов висновку що заява позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою, клопотання відповідача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення- залишенню без розгляду.

Керуючись ч.3 ст.123, п.8 ч.1 ст.240, ст.ст. 248, 293 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення - задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку 2 "Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників" та ч.2 вищезазначеного рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28.09.2020 року.

Суддя Корой С.М.