Справа № 120/2604/19-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 вересня 2020 р. Справа № 120/2604/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.,

прдставників позивача: Даценко Г.М., Лучко С.Д.,

представника відповідача: Порхун Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

до: управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Жмеринського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькі області

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_6 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Жмеринського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Жмеринського районного відділу управління Державної міграційної служби у Вінницькій області у видачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 паспортів громадян України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; зобов`язано управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Жмеринського районного відділу управління Державної міграційної служби у Вінницькій області (вул. Соборна, 58, м. Жмеринка, Вінницька область) оформити та видати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ; зобов`язано управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Жмеринського районного відділу управління Державної міграційної служби у Вінницькій області (вул. Соборна, 58, м. Жмеринка, Вінницька область) оформити та видати ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ; зобов`язано управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Жмеринського районного відділу управління Державної міграційної служби у Вінницькій області (вул. Соборна, 58, м. Жмеринка, Вінницька область) оформити та видати ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

11.03.2020 року до суду від представника управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області надійшла заява про роз`яснення рішення суду.

Обґрунтовуючи подану заяву представник відповідача зазначив, що виконуючи судове рішення, орган міграційної служби має порушувати норми законодавства та діяти поза межами правового регулювання, оскільки відсутній механізм реалізації Положення про паспорт громадянина України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ та чіткий порядок дій уповноважених працівників під час видачі паспорту у формі книжечки згідно даного Положення.

Ухвалою суду від 12.03.2020 року дану заяву призначено до розгляду на 20.03.2020 року на 09:30 год.

Позивачі та їх представники у судове засідання 20.03.2020 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

18.03.2020 року представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення судового розгляду справи, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Ухвалою суду від 20.03.2020 року клопотання представника відповідача задоволено та відкладено судове засідання на 10.04.2020 року.

Позивачі та їх представники у судове засідання 10.04.2020 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

31.03.2020 року представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення судового розгляду справи, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Ухвалою суду від 10.04.2020 року клопотання представника відповідача задоволено, відкладено судове засідання на іншу дату та повідомлено, що про дату, час та місце наступного судового засідання сторонам, які беруть участь у справі, буде повідомлено додатково після завершення запроваджених у державі комплексів обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), шляхом надсилання судових повісток за адресами їх місця реєстрації, а також засобами телефонного зв`язку, за номерами телефонів, що містяться в матеріалах справи (або будуть додатково повідомлені представниками сторін).

10.09.2020 року на адресу суду надійшло клопотання від позивачів про призначення судового розгляду, у зв`язку із послабленням карантинних заходів.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року клопотання позивачів задоволено та призначено судове засідання на 22.09.2020 року.

22.09.2020 року позивачами подано до суду пояснення стосовно заяви про роз`яснення рішення суду, у якій зазначено, що судами першої та апеляційної інстанції розглянута дана адміністративна справа з винесенням законного рішення, яке підлягає безумовному виконанню, а намагання відповідача представити суду необхідність щодо роз`яснення рішення суду є по суті намаганням уникнути виконання рішення суду з переглядом по суті зобов`язальної частини рішення суду. Так, на думку позивачів, відповідач по суті просить не роз`яснити резолютивну частину судового рішення, яка має зобов`язальний характер, а лише зазначає про відсутність правових норм, на підставі яких необхідно його виконати, а також ставить питання, які стосуються обґрунтування прийнятого рішення.

У судовому засіданні позивачі просили відмовити управлінню Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо роз`яснення рішення суду.

Представник заявника - управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області у судовому засіданні підтримала подану заяву та просила роз`яснити рішення суду в частині видачі паспорта ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду слід відмовити з огляду на наступне.

Ознайомившись із вищезазначеною заявою, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 254 КАС Укарїни, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд звертає увагу на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення є його неясність, невизначеність.

Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Водночас, суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, шляхом доповнення та розширення його предмету.

Суд зазначає, що стаття 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення положень статті 254 КАС України, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що подаючи заяву про роз`яснення рішення суду, відповідач по суті просить не роз`яснити резолютивну частину судового рішення, яка має зобов`язальний характер, а лише зазначає про відсутність правових норм, на підставі яких необхідно його виконати. Фактично відповідач у заяві просить роз`яснити спосіб та порядок виконання судового рішення, тобто вирішити питання, які не стосуються роз`яснення судового рішення в розумінні ст. 254 КАС України.

При цьому поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем та іншими суб`єктами владних повноважень.

Разом з цим при розгляді заяв учасників процесу про роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, суд не здійснює нового перегляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), провадження № 11-460заі18.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду від 18.10.2019 року, оскільки судове рішення є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про роз`яснення рішення суду у справі №120/2604/19-а в частині позовних вимог, що стосуються позивача ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний тест ухвали виготовлено: 29.09.2020 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна