Справа № 560/1972/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1972/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

25 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що для зарахування спірних періодів до шкідливих робіт за Списком №2 відповідачу було надано всі необхідні для цього документи, і будь-яких застережень при отриманні вказаних документів чи про наявність в них недоліків позивачу не повідомлялось. Посада електрозварювальника ручного зварювання передбачає пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, у зв`язку з чим вважає дії відповідача щодо незарахування періодів роботи з 19.07.1982 по 29.10.1982, з 14.03.1985 по 12.04.1985, з 12.04.1985 по 01.10.1987, з 23.10.1987 по 01.09.1994, з 09.10.1995 по 15.08.1996, з 01.02.1999 по 14.08.2000, з 21.03.2017 по 30.09.2019, 3 місяці 3 дні навчання в ПТУ - 38 м. Рівне з 01.09.1981 по 16.07.1982 - кратно відпрацьованому безперервно після навчання періоду роботи з 19.07.1982 по 29.10.1982 протиправними.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 серпня2020 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 30.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2.

При зверненні з заявою позивачем було подано копію трудової книжки серії НОМЕР_1 19.07.1982 , в якій зазначено зокрема, наступні періоди трудової діяльності позивача:

- з 01.09.1981 по 16.07.1982 - навчання в ПТУ - 38 м. Рівне за спеціальністю електрозварювальник (згідно диплому серії НОМЕР_3 від 16.07.1082 професія електрозварювальник ручної зварки);

- з 19.07.1982 по 29.10.1982 електрозварювальником в Рівненському СУ-534;

- з 14.03.1985 по 12.04.1985 електрозварювальником ручної електро-дугової зварки у Кримському МУ тресту «Теплоенергомонтаж»;

- з 12.04.1985 року по 01.10.1987 електрозварювальником ручної електро-дугової зварки в Костянтинівському МУ тресту «Теплоенергомонтаж»;

- з 23.10.1987 по 01.09.1994 та 09.10.1995 по 15.08.1996 електрозварювальником ручного зварювання в Хмельницькому МУ тресту «Теплоенергомонтаж» з повним робочим днем;

- з 01.02.1999 по 14.08.2000 електрозварювальником ручного зварювання в Славутському монтажному управлінні ВАТ «Теплоенергомонтаж» з повним робочим днем.

Крім того, надано трудову книжку серії НОМЕР_2 від 20.07.2012 відповідно до якої позивач з 16.03.2017 працює на посаді електрозварювальника ручної зварки в представництві ПАТ "Енергоспецмонтаж" в Республіці Білорусь.

Також, позивачем було надано довідку, уточнюючу особливий характер роботи від 15.10.2019 № 043-36/6, видану ПАТ "Енергоспецмонтаж" (Російська Федерація) в Республіці Білорусь, за період роботи з 21.03.2017 по 15.10.2019 (дата видачі) на посаді електрогазозварником ручного зварювання на дільниці зварювання. Вказано, що з 02.01.2019 за результатами атестації робочих місць професії "електрогазозварник ручного зварювання" підтверджені особливі умови праці, які відповідають класу 3,1 (список 2, розділ 1). За час роботи з 21.03.2017 ОСОБА_1 працював повний робочий день (не менше 80% робочого часу).

Згідно наданої позивачем копії наказу про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці від 28.12.2018 № 36/405-П, виданого ПАТ «Енергоспецмонтаж» (Російська Федерація) в Республіці Білорусь та введеного в дію з 02.01.2019, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення електрозварнику ручного зварювання на монтажній дільниці № 1 та №2.

Згідно архівної довідки від 18.09.2019 № 04-01-370/2019, виданої архівним відділом Виконавчого комітету Нетішинської міської ради, у документах з кадрових питань (особового складу) фонду № 68 Хмельницького монтажного управління відкритого акціонерного товариства "Теплоенергомонтаж" ОСОБА_1 зарахований на роботу за переведенням з ОСОБА_2 електрозварювальником ручного електродугового і ручного аргонодугового зварювання четвертого розряду з 23 жовтня 1987 року; звільнений за власним бажанням з 15 серпня 1996 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 27.12.2019 № 68 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно заяви від 30.09.2019 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 12 років 6 місяців, передбаченого статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказано, що тривалість страхового стажу -29 років 5 місяців 14 днів, пільговий стаж - відсутній.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №44708/03 від 28.12.2019 повідомлено позивача, що при зверненні за призначенням пенсії ним надано довідку, уточнюючу особливий характер роботи, видану ПАТ «Енергоспецмонтаж» (Російська Федерація) в Республіці Білорусь від 15.10.2019 № 043-36/6, згідно якої з 21.03.2017 по 15.10.2019 (дата видачі довідки) позивач працює електрозварником ручного зварювання на дільниці зварювання.

Однак, надана довідка не відповідає вимогам Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383, та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, а саме:

- в довідці не зазначені списки, чинні на період роботи;

- підставою видачі довідки є лише наказ про прийняття на роботу;

- відсутні підписи керівника та головного бухгалтера (з зазначенням ініціалів та прізвищ).

Крім того, наказом про результати атестації робочих місць від 28.12.2018 р. № 36/405-П підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення електрозварнику ручного зварювання на монтажній дільниці №1 та № 2. Посада електрозварника ручного зварювання на дільниці зварювання не атестувалась.

Враховуючи вищезазначене, відповідач зазначив, що підстави для врахування періоду роботи з 21.03.2017 по 15.10.2019 у ПАТ "Енергоспецмонтаж" (Російська Федерація) в Республіці Білорусь до пільгового стажу роботи за Списком № 2 відсутні.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (вказаною нормою передбачено досягнення віку 60 років): чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Посада електрозварника ручного зварювання передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п.3 роз`яснення, наданого Міністерством соціального захисту населення України від 10.05.1994 №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах", право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Спискам №1 і 2, на протязі повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності дій відповідача під час прийняття спірного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно записів, які містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 працював у шкідливих та важких умовах праці повний робочий день в періоди роботи з 19.07.1982 по 29.10.1982, з 14.03.1985 по 12.04.1985, з 12.04.1985 по 01.10.1987.

Колегія суддів звертає увагу, що підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, однак, у разі відсутності в ній таких записів, необхідним є подання уточнюючої довідки підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року по справі №336/3067/17.

Тобто, підставою для призначення пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо роботи на підприємстві, а і довідка підприємства, яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, надані позивачем пенсійному органу документи не підтверджують пільговий характер умов праці з 19.07.1982 по 29.10.1982, з 14.03.1985 по 12.04.1985, з 12.04.1985 по 01.10.1987.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач встановивши відсутність відомостей, необхідних для підтвердження зайнятості позивача на роботах із шкідливими умовами праці повний день, обґрунтовано та правомірно вказав на відсутність підстав, на час звернення із заявою про призначення пенсії, для зарахування до пільгового стажу таких періодів роботи позивача (з 19.07.1982 по 29.10.1982, з 14.03.1985 по 12.04.1985, з 12.04.1985 по 01.10.1987).

Щодо зарахування часу навчання у ПТУ - 38 м. Рівне за спеціальністю електрозварювальник до пільгового стажу, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що факт навчання позивача у період з 01.09.1981 по 16.07.1982 підтверджується копією трудової книжки та копією диплому.

Колегія суддів зауважує, що до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Приписами п.109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 (що було чинне на час навчання позивача за фахом), передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також:

згідно п.«з» - навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т.д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по віку та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Отже, період навчання прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Проте, оскільки відсутні підстави зарахування періоду роботи позивача з 19.07.1982 по 29.10.1982 до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування до такого стажу й часу навчання.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно відомостей які містяться у трудовій книжці позивача, періоди роботи позивача з 23.10.1987 по 01.09.1994, з 09.10.1995 по 15.08.1996, а також з 01.02.1999 по 14.08.2000 супроводжуються записом про повний робочий день.

Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у листі №44708/03 від 28.12.2019 обмежилось лише вказівкою про те, що довідок про пільговий характер роботи і документів про атестацію робочого місця за інші періоди роботи не надано.

Однак, на переконання колегія суддів, вимога пенсійного органу надати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є правомірною лише у тому випадку, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах останнього.

При цьому, доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо цих періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.

Аналізуючи доводи апелянта про те, що необхідною умовою призначення пенсії за віком на пільгових умовах є також проведення атестації робочого місця, суд зазначає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а.

Таким чином, наявність атестації робочого місця не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів у його трудовій книжці, які підтверджують факт роботи повний робочий день на посадах, які передбачено списком №2.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що стаж роботи позивача за період з 23.10.1987 по 01.09.1994, з 09.10.1995 по 15.08.1996, а також з 01.02.1999 по 14.08.2000 підлягає зарахуванню до пільгового.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду, підтвердженого довідкою, уточнюючою особливий характер роботи, виданою ПАТ "Енергоспецмонтаж" (Російська Федерація) в Республіці Білорусь від 15.10.2019 № 043-36/6, суд зазначає наступне.

Так, як на відсутність підстав для зарахування вказаних періодів, апелянт вказує на те, що уточнююча довідка не відповідає вимогам Порядку № 383 та Порядку № 637, оскільки в ній відсутні підписи керівника та головного бухгалтера, в довідці не зазначені списки, чинні на період роботи позивача, а підставою видачі довідки є лише наказ про прийняття на роботу.

Однак, колегія суддів вважає вказані доводи помилковими, з огляду на наступне.

Як передбачено ч.2 ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Згідно зі ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищенаведене, видані згідно з законодавством на території якої відбувалась трудова діяльність документи враховуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за законодавством України.

Колегія суддів зауважує, що Верховний Суд у своїй постанові від 30.09.2019 (справа № 638/18467/15-а) вказав на те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому, у зазначеній довідці вказано, що позивач працював на вказаній посаді повний робочий день.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає, що пільговий стаж роботи за Списком № 2 за період роботи з 21.03.2017 року по 30.09.2019 року підтверджено записами трудової книжки, уточнюючою довідкою та наказом про проведення атестації робочого місця а тому підлягає зарахуванню до пільгово стажу роботи.

Також суд зазначає, що висновки відповідача про те, що наказом про результати атестації робочих місць від 28.12.2018 № 36/405-П підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення електрозварнику ручного зварювання на монтажній дільниці №1 та № 2, а посада електрозварника ручного зварювання на дільниці зварювання не атестувалась, є помилковими, оскільки суперечать довідці від 15.10.2019 № 043-36/6.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивач частково довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.