Справа № 340/2802/20
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/2802/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідача - Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області (адреса: вул. Севастопольська, 9а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25026)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області (далі -відповідач) та зобов`язати відповідача звернутися до Міської ради міста Кропивницький для отримання підтвердження факту відсутності газифікації природним газом та відсутності або нефункціонування систем централізованого теплопостачання в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також скласти акт, скріплений гербовою печаткою, про відсутність газифікації природним газом та відсутність або нефункціонування системи централізованого теплопостачання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 без зазначення строку його дії, примірник якого (акту) надати ТОВ «КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

Ухвалою судді від 27 липня 2020 року відкрите провадження в адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного письмового провадження.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області, яке в силу принципу публічного правонаступництва уповноважене на складення акту про відсутність газифікації природним газом та відсутність або нефункціонування систем централізованого теплопостачання в окремих багатоквартирних будинках, протиправно відмовило позивачеві у наданні такого акту, посилаючись на відсутність відповідних повноважень.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, натомість звернувся до суду із заявою про заміну неналежного відповідача у справі Державною інспекцією енергетичного нагляду України. Така заява мотивована відсутністю в Управління статусу юридичної особи.

Суд не вбачає правових підстав для задоволення такої заяви, оскільки у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 у сув`язі з приписами частини четвертої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі може бути суб`єкт владних повноважень, який є органом державної влади, без статусу юридичної особи.

У межах строку, визначеного частиною першою статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2020 ОСОБА_1 скерував до Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області письмову заяву, в якій просив відповідача звернутися до Міської ради міста Кропивницький для отримання підтвердження факту відсутності газифікації природним газом та відсутності або нефункціонування систем централізованого теплопостачання в будинку за адресою: АДРЕСА_2 та скласти відповідний акт без зазначення строку його дії.

Необхідність отримання такого акту позивач мотивував тим, що саме на підставі вказаного документа ТОВ «КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» застосовує пільговий розрахунок вартості використаної електроенергії для споживачів за адресою: місто Кропивницький, пр-т 1 Перемоги, 18 в опалювальний період.

Листом від 03 липня 2020 року № 8/24/91-20 Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області відмовило позивачеві у складенні такого акту на підставі того, що не правонаступником Державної інспекції з енергетичного нагляду та режимами споживання електричної і теплової енергії та не має відповідних повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з підпунктом 2.1.2 Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державнерегулювання у сфері енергетики від 23 квітня 2012 № 498 (далі- Порядок №498) населенню, яке проживає в багатоквартирних будинках, не газифікованих природним газом і в яких відсутні або не функціонують системи централізованого теплопостачання, відпуск електричної енергії проводиться за тарифом, установленим для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (або електроопалювальними установками та кухонними електроплитами).

При цьому підтвердження факту відсутності газифікації природним газом багатоквартирних будинків та відсутності або нефункціонування в зазначених будинках систем централізованого теплопостачання здійснюється на підставі акта, виданого державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - державна інспекція).

Так, Державна інспекція звертається до відповідного органу місцевого самоврядування для отримання підтвердження факту відсутності газифікації природним газом та відсутності або нефункціонування систем централізованого теплопостачання в окремих багатоквартирних будинках.

Акт складається в довільній формі у чотирьох примірниках, один з яких надається відповідному ліцензіату, другий - відповідно Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, третій - органу місцевого самоврядування, а четвертий - залишається у державній інспекції. Копію акта державна інспекція надає територіальному підрозділу НКРЕ у відповідному регіоні.

Державна інспекція не рідше одного разу на рік звертається до відповідного органу місцевого самоврядування для отримання підтвердження факту відсутності газифікації природним газом та відсутності або нефункціонування систем централізованого теплопостачання в окремих багатоквартирних будинках, та у разі отримання інформації про газифікацію природним газом та/або функціонування систем централізованого теплопостачання в певних багатоквартирних будинках державна інспекція інформує ліцензіата про припинення дії попередньо виданого акта (або його частини).

Прикметно, що вказаними положеннями не передбачене складення акту із зазначенням строку його дії. Натомість йдеться про те, що отримання інформації про газифікацію природним газом та/або функціонування систем централізованого теплопостачання в певних багатоквартирних будинках є пдставою для припинення дії попередньо складеного акта.

Відповідний тариф для зазначеної категорії має застосовуватися з наступного розрахункового періоду після складання відповідного акта державною інспекцією.

Позивачеві відмовлено у розгляді його заяви про складення такого акту, оскільки відповідач - Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області - не вважає себе правонаступником Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Кіровоградській області з огляду на відсутність прямої нормативної вказівки на це, а відтак - наголошує на відсутності повноважень щодо складення акту, про який просить ОСОБА_1 .

Питання правонаступництва в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) було предметом розгляду Верховним Судом, який у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову від 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16, фактичні обставини у якій хоча і не є подібними, проте підхід до розуміння спірного у цій справі питання суд вважає застосовним до даних правовідносин.

Так, Верховний Суд у цій постанові сформулював висновок, відповідно до якого публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва: під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Зокрема, фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок: ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибулого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

При цьому у постановах від 13 березня 2019 року(справа № №15/70/16), від 16 травня 2019 року (справа №823/5361/15) Верховний Суд наголосив також, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію.

Судом встановлено, що Положенням про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від від 7 серпня 1996 р. № 929 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2006 р. № 131) функцію державного енергетичного нагляду за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб`єктів електроенергетики, суб`єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії було покладено на Державну інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд).

Однак, пунктом 16 Розділу XVII Закону України «Про ринок електроенергії» від 13 квітня 2017 року Кабінет Міністрів України зобов`язано протягом 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом провести реорганізацію Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж та Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії шляхом утворення центрального органу виконавчої влади, що здійснює державний нагляд (контроль) в галузі електроенергетики.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 14 лютого 2018 року затверджено Положення про Державну інспекцію енергетичного нагляду України, згідно з яким Держенергонагляд є центральним органом виконавчої влади та який безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) у галузях електроенергетики та теплопостачання.

У свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України № 1001 від 04 грудня 2019 року визнано такою, що втратила чинність, вищевказану Постанову Кабінету Міністрів України № 929 від 07 серпня 1996 року.

Аналізуючи повноваження Державної інспекції енергетичного нагляду України та Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також їх територіальних органів, суд доходить висновку про тотожність адміністративної компетенції вказаних суб`єктів.

Отже, у спірних правовідносинах має місце принцип публічного правонаступництва, і саме до компетенції територіальних органів Держенергонагляду (яким і є відповідач) належить наразі складення акту про підтвердження відсутності газифікації природним газом та відсутності або нефункціонування систем централізованого теплопостачання в окремих багатоквартирних будинках за процедурою, визначеною підпунктом 2.1.2 Порядку №498.

Викладене обумовлює висновок суду про те, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у розгляді по суті його заяви про складення акту.

Позивач просить суд зобов`язати відповідача звернутися до Міської ради міста Кропивницький для отримання підтвердження факту відсутності газифікації природним газом та відсутності або нефункціонування систем централізованого теплопостачання в будинку за адресою: м.Кропивницький, проспект Перемоги, 18, а також скласти акт, скріплений гербовою печаткою, про відсутність газифікації природним газом та відсутність або нефункціонування системи централізованого теплопостачання багатоквартирного будинку за адресою: м.Кропивницький, пр-т Перемоги, 18 без зазначення строку його дії, примірник якого (акту) надати ТОВ «КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»

Суд вважає, що така вимога позивача не підлягає задоволенню як передчасно заявлена, оскільки спір виник стосовно повноважень відповідача щодо складення акту, а не щодо наявності чи відсутності підстав для його оформлення.

Водночас, враховуючи встановлення судом факту того, що відповідачем не було розглянуто по суті заяву позивача від 15 червня 2020 року, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України) та застосування належного способу захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 840,80 грн) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши позивачеві 420,40 грн (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) з бюджетних асигнувань Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов до про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області, викладену в листі від 03 липня 2020 року №8/24/91-20, щодо складення акту про відсутність газифікації природним газом та відсутність або нефункціонування системи централізованого теплопостачання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 15 червня 2020 року щодо складення акту про відсутність газифікації природним газом та відсутність або нефункціонування системи централізованого теплопостачання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень, сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Кіровоградській області.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд (а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук