Справа № 640/18773/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м. Київ № 640/18773/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ФОП ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ФОП ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в якому просила:

- скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 29.03.2019р.. № 895/26-15-143-14-25/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки відповідача, які слугували підставою прийняття оскаржуваного рішення про те, що у позивача наявний податковий борг є помилковими, оскільки позивачем при поданні декларації за перший квартали 2018р. було допущено помилку, внаслідок чого винесено податкове повідомлення рішення від 25.06.2018р., яким визначено до сплати суму податку у розмірі 22 094, 97 грн. та штраф у розмірі 5 523 74 грн., які були сплачені у встановлені законодавством строки, а саме 05.07.2018р. та 05.07.2018р. З огляду на вищевикладене вважає, що підстави для виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 відсутні, оскільки вона не є таклю, що має податковий борг.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування такого рішення та задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та перебував на обліку у відповідача як платник податків.

Водночас, позивач з 01.04.2017р. по 31.03.2019р. перебувала на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку третьої групи (5 % доходу).

Так, 21.04.2018р. позивачем подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку за перший квартал 2018р. у якій узгоджено податкове зобов`язання по єдиному податку в сумі 22 094, 97 грн.

Так, у рядку 06 вказаної декларації визначено обсяг доходу за звітний (податковий) період, що оподатковується за ставкою 5 %, а саме 441 899, 31 грн.

У рядку 11 декларації визначено суму податку за ставкою 5 % від вказаного у рядку 06 обсягу доходу в розмірі 22 094, 97 грн.

Водночас, у рядку 14 вказаної декларації проставлено прочерк та помилково не вказано повторно суму єдиного податку в розмірі 22 094, 97 грн., яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду.

Попри вищевикладене, 07.05.2018р. позивачем сплачено до бюджету податок визначений в звітній податковій декларації платника єдиного податку за перший квартал 2018р в розмірі 22 094, 97 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 07.05.2018р. № 6.

08.06.2018р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за результатом якої складено акт № 4461/26-15-13-02-11/ НОМЕР_1 у висновках якого зазначено про порушення позивачем п.п. 2 п. 293.3 ст. 293 ПК України, а саме відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється в розмірі 5 % доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку. ,

На підставі вищезазначених висновків відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 25.06.2018р. № , яким за порушення п. 293.3 ст. 293 ПК України до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п. 123.1 ст. 123 розд. 2 ПК України у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб на суму 22 094, 97 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 5 523, 74 грн.

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем, вищевказане податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 27.06.2018р. у зв`язую з чим, 05.07.2018р. сплачено визначену в такому рішенні суму штрафу в розмірі 5 523, 74 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 05.07.2018р. № 10.

Водночас, 29.03.2019р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято рішення № 895/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 , яким позивача виключено з реєстру платників єдиного податку на підставі абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, а саме у зв`язку із наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Документом, яким підтверджує наявність підстав для виключення з реєстру платника єдиного податку зазначено доповідну від 28.03.2019р. № 8229/26-15-13-14-17.

Позивач вважаючи вищезазначене рішення протиправним звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Розглядаючи спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд виходить з того, що згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (підпункт 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 21.02.2018р. у справі №№813/1465/17, адміністративне провадження №К/9901/5215/17; від 15.05.2018р. у справі №813/676/17, адміністративне провадження №К/9901/41942/18.

З відзиву вбачається, що несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника.

На підставі вказаної інформації відповідачем складена доповідна від 28.03.2019р. № 8229/26-15-13-14-17.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази проведення контролюючим органом, згідно пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України перевірки позивача, за результатами якої встановлено порушення вимог абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, про що складено відповідний акт.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що контролюючим органом, всупереч вимогам пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України перевірку проведено не було, відповідно і акт перевірки останнім не складався, що свідчить про порушення умов і порядку прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та як наслідок наявності правових підстав для його скасування.

Більше того, суд наголошує, що сума єдиного податку в розмірі 22 094, 97 грн., яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (яка визначена в звітній податковій декларації платника єдиного податку за перший квартал 2018р.) була фактично сплачена, ще до моменту винесення податкового повідомлення-рішення від 25.06.2018р. № , що підтверджується копією платіжного доручення від 07.05.2018р. № 6.

Окрім цього, в межах визначеного законодавством строку позивачем сплачено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 523, 74 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 05.07.2018р. № 10.

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 29.03.2019р. № 895/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

3. Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1921, 0 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська