Справа № 520/3829/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 р. № 520/3829/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Севастьяненко К.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Жукової О.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 - Соіч Ю. Г.,

представника відповідача-2 - Сидоренка А.Ю.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним дії суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової (раніше фіскальної ) служби в Харківській області, які полягають у невірному нарахуванні та невиплаті одноразової грошової допомоги позивачу, ОСОБА_1 , для проведення повного розрахунку, при звільненні на пенсію на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей";

- зобов`язати Головне управління Державної податкової (раніше фіскальної) служби в Харківській області здійснити дії, а саме перерахувати та виплатити 46 314,00 гривень - суму одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 для проведення повного розрахунку з позивачем, при звільненні на пенсію, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей";

- судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при його звільненні з органів податкової служби йому невірно нараховано та виплачено одноразову допомогу, а саме для обчислення слід було врахувати його грошове забезпечення у розмірі 5976,00 та помножити на кожний календарний рік служби, а саме 31 рік.

Ухвалою суду від 26.03.2020 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача-1 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що наказом ДПА у Харківській області від 09.10.2008 № 550-о на підставі власноруч написаного рапорту ОСОБА_1 , який знаходився в розпорядженні ДПА у Харківській області, з 04.03.2008 було звільнено у відставку на підставі пп. «ж» п. 64 Положення (за власним бажанням). У наказі про звільнення зазначено, що вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні на день звільнення складає 31 рік, 0 місяців, 27 днів. Вислуга років для виплати грошової допомоги згідно з Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) на день звільнення складає: 12 років, 7 місяців, 14 днів. Оскільки позивач при звільненні зі Збройних Сил України мав право на отримання грошової допомоги, передбаченої Постановою № 393 тому при звільненні з органів податкової міліції ОСОБА_1 до вислуги років для виплати грошової допомоги було зараховано лише період проходження служби в органах податкової міліції - 12 років, 7 місяців, 14 днів. Представник також додатково зазначив, що на теперішній час ГУ ДФС у Харківській області продовжує здійснювати свої повноваження у сфері, що стосується відання податкової міліції, до передачі таких повноважень територіальним органам центрального органу виконавчої влади, на який буде покладено обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У зв`язку з внесеними змінами до Постанови № 537 наказом Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) від 28.12.2019 № 804 введено в дію структуру територіальних органів ДФС, до якої включено, зокрема, оперативне управління, слідче управління фінансових розслідувань, підрозділи фінансово-бухгалтерського та кадрового забезпечення. Отже ГУ ДПС у Харківській області не є правонаступником ГУ ДФС у Харківській області у сферах, що відносяться до відання податкової міліції, а отже не може відповідати за позовними вимогами в частині правовідносин з колишніми працівниками податкової міліції.

Представником відповідача-2 надано відзив на позов, в якому останній з посиланнями на аналогічні норми законодавства, що зазначені у відзиві Головного управління ДПС у Харківській області, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 27.02.2020 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 28.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували та просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві та письмових поясненнях.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази у їх сукупності суд встановив наступне.

Судом встановлено, що полковник податкової міліції ОСОБА_1 проходив службу на посадах начальницького складу підрозділів податкової міліції ДПА у Харківській області у період з 20.12.1996 по 04.03.2008.

У зв`язку з організаційно-штатними змінами управлінь податкової міліції ДПА відповідно до п.п. "в" п.40 Положення заступник начальника управління податкової міліції ДПА у Харківській області, полковник податкової міліції ОСОБА_1 наказом ДПА України від 03.03.2008 № 473-о був звільнений з займаної посади та виведений у розпорядження ДПА у Харківській області.

При звільненні ОСОБА_1 нараховано вихідну допомогу, яка складається з 2823,00 грн (посадового окладу) +135,00 грн (надбавка за військове звання) + 1183,20 грн (надбавка за вислугу років 40% від посадового окладу та військового звання) = 4141,20 грн х 25% х 12 років, що становить 12423,60 грн.

ОСОБА_1 у позові зазначив, що грошова допомога при звільненні повинна бути нарахована наступним чином: 5976,00 х 25 % х 31 рік, що має становити 46 314,00 грн.

Не погодившись із розміром нарахованої грошової допомоги позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992, в редакції чинній на час звільнення позивача, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частиною 6 ст. 9 Закону № 2262 передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Згідно копії трудової книжки позивача, останній у період з листопада 1976 року по травень 1995 року проходив службу у Збройних силах, після чого був звільнений в запас за п. «з» ст. 65 (за власним бажанням) Тимчасового Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93.

У відповідності до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення га виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», в редакції, що діяла на дату звільнення Позивача із Збройних сил (далі - Постанова № 393, тут та далі у редакції, що діяла на дату звільнення Позивача зі Збройних Сил), військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення.

При цьому, грошова допомога, передбачена цим пунктом, не виплачується лише особам, звільненим зі служби за дискредитацію, або у зв`язку із засудженням за вчинення злочину (в тому числі у зв`язку із засудженням умовно). Не підлягає виплаті грошова допомога також особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, звільненим з військової служби у зв`язку з переведенням на службу в органи внутрішніх справ або зарахованим з цих органів на військову службу.

Отже, суд зазначає, що позивач при звільненні зі Збройних Сил України мав право на отримання грошової допомоги, передбаченої Постановою № 393.

Та обставина, що позивач не отримав вказану допомогу, не є підставою для задоволення його позовних вимог щодо врахування стажу за весь період служби, а саме 31 рік, оскільки, у разі неотримання грошової допомоги, він мав право на звернення до суду про стягнення належних йому коштів з попереднього місця служби.

Таким чином, оскільки, як було доведено вище, позивач при попередньому звільненні набув право на отримання одноразової грошової допомоги, то при виплаті одноразової грошової допомоги при повторному звільненні йому правомірно не був врахований період попередньої служби.

У зв`язку з чим суд погоджується із твердженням відповідача, що при звільненні з органів податкової міліції ОСОБА_1 до вислуги років для виплати грошової допомоги, передбаченої Законом № 2262, було зараховано лише період проходження служби в органах податкової міліції - 12 років, 7 місяців, 14 днів.

Також позивач вважає, що для розрахунку грошової допомоги при звільненні слід брати розмір грошового забезпечення на момент звільнення, що міститься у довідці пенсійного фонду, а саме 5976,00 грн.

Відповідно до п. 1 та п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення; затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з додатками 1 -28.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено: схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатками 1-8; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9 - 23, 30 - 32; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатком 24; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" керівникам державних органів в межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, - у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами згідно з додатками 1 -23 за аналогічними посадами.

Крім того, у спірний період часу діяв наказ Державної податкової адміністрації України від 07.02.2001 № 43 «Про затвердження Положення про виплату грошового утримання особам начальницького складу податкової міліції за час перебування в розпорядженні ДПА України, відстороненим від виконання службових обов`язків (посади), особам, підданим арешту, та за час перебування під арештом, а також стосовно видачі грошових атестатів при звільненні та переміщенні по службі» (далі - Положення № 43). Пунктом 1 даного Положення було встановлено, що особам начальницького складу податкової міліції, увільненим з посад в розпорядження відповідних органів податкової служби, грошове утримання від дня увільнення із штатної посади виплачується з розрахунку окладу за спеціальне звання, посадового окладу за останньою штатною посадою та відсоткової надбавки за вислугу років.

Таким чином, суд зазначає, що оскільки Кабінетом Міністрів України делеговано право визначати розміри посадових окладів, у тому числі, й керівнику податкової служби, то наказ останнього № 43 від від 07.02.2001 про є належною підставою для застосування у спірних правовідносинах.

Відповідно до п.12 зазначеного Положення, при переміщеннях, переведеннях, а також звільненні начальницького складу фінансовий апарат (бухгалтерія) зобов`язаний задовольнити їх усіма належними видами грошового утримання та дорожнього забезпечення і про виплачені суми зробити відповідні записи в грошовому атестаті.

Згідно з пп.г п.12 даного Положення, грошовий атестат особам начальницького складу видається при звільненні з органів податкової міліції у запас або відставку з призначенням пенсії.

З наявних в справі доказів зокрема вбачається, що на ім`я позивача було оформлено грошовий атестат № 28.

Аналізуючи обставини даної справи суд зазначає, що грошовий атестат позивача за № 28 є чинним та відсутні докази щодо наявності рішень відповідних податкових або судових органів про внесення у вказаний документ будь-яких змін.

З копії грошового атестату вбачається, що позивачу було зроблено розрахунок суми вихідної допомоги, виходячи із видів грошового забезпечення, які отримував позивач на день звільнення, а саме:

- 2823,00 гривень посадовий оклад;

- 135 гривень оклад за спеціальним званням;

- 1183,20 гривень відсоткова надбавка за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням.

Загальний розмір вихідної допомоги, яка зазначена у грошовому атестаті становить 12 423 грн. 60 коп.

Отже аналізуючи обставини справи та норми чинного на час звільнення позивача законодавства суд приходить до висновку, що при звільненні ОСОБА_1 вірно нараховано вихідну допомогу, яка складається з 2823,00 грн (посадового окладу) +135,00 грн (надбавка за військове звання) + 1183,20 гри (надбавка за вислугу років 40% від посадового окладу та військового звання) = 4141,20 грн х 25% х 12 років, що становить 12423,60 грн.

Суд також звертає увагу, що зазначена позивачем сума грошового забезпечення, яку слід враховувати при розрахунку допомоги, а саме 5976,00 грн є розміром призначеної пенсії позивача станом на 01.10.2008 року та не є грошовим забезпеченням.

Проте, суд звертає увагу на наступне.

У відзиві на позов зазначено, що при звільненні з податкової міліції ОСОБА_1 , як вбачається з розрахункового листа за жовтень 2008 року, була нарахована вихідна допомога у розмірі 12423,60 грн, що складається з: 2823,00 грн (посадовий оклад) + 135 грн (надбавка за військове звання) + 1183,20 грн (надбавка за вислугу років 40% від посадового окладу та військового звання) =4141,20 грн х 25% х 12 років = 12423,60 гривень. Згідно з інформацією, яка міститься у тому ж розрахунковому листі, у жовтні 2008 року був здійснений перерахунок грошового забезпечення, яке було нараховано та виплачено ОСОБА_1 за період з 03.03.2008 по 09.10.2008 у розмірі 29171,11 грн, коли він перебував у розпорядженні ДПА у Харківській області (лікарняні на суму 18895,56 грн, відпускні на суму 6654,21 грн, за 10 робочих днів вересня 2008 року у сумі 1936,88 грн, компенсація суми податку у сумі 2184,46 грн).

Згідно пояснень відповідачів, оскільки вихідна допомога при звільненні була спрямована на часткове погашення зайво нарахованого грошового забезпечення, сума боргу ОСОБА_1 перед ДПА у Харківській області склала 16747,51 грн (29171,11 - 12423,60 = 16747,51). Без урахування податків та зборів борг працівника склав 14037,10 гривень. Як свідчать дані розрахункового листа за грудень 2008 року, борг працівника у повному обсязі був внесений до каси ДПА у Харківській області.

Проте доказів правомірності дій стосовно перерахунку грошового забезпечення позивача до суду не надано.

Також суд зазначає, що представники відповідачів не заперечували, що виплату грошової допомоги при звільненні позивачу фактично не здійснено.

Ухвалою суду від 18.06.2020 було витребувано, у Головного управління ДПС у Харківській області та Головного управління ДФС у Харківській області належним чином посвідчені копії доказів наявних в матеріалах особової справи ОСОБА_1 згідно змісту клопотання позивача від 18.06.2020, а також зобов`язано надати оригінали матеріалів особової справи позивача для огляду в судовому засіданні; у Головного управління ДПС у Харківській області детальний розрахунок середньомісячного грошового забезпечення позивача станом на дату звільнення.

На виконання ухвали суду, стосовно витребуваних доказів, що стосуються нарахування та виплати грошової допомоги, було надано наступні пояснення.

Щодо копії наказу про зайво нараховане грошове збезпечення у розмірі 29 171,11 грн та копії повідомлення ОСОБА_1 про виникнення заборгованості по грошовому забезпеченню, яке було нараховано та виплачено у розмірі 16 747,51 грн., зазначено, що видання таких документів не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Щодо копії прибуткового касового ордеру про внесення боргу по грошовому забезпеченню ОСОБА_1 до каси ДПА у Харківській області у розмірі 16 747,51 грн у повному обсязі. Відповідно до п. 315 наказу Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 № 41 (далі - Наказ № 41) первинні документи і додатки до них, що фіксують факт виконання господарських операцій і є підставою для записів у реєстрах бухгалтерського обліку та податкових записах (касові, банківські документи, повідомлення банків і переказні вимоги, виписки банків, наряди на роботу, табелі, акти про приймання, здавання і списання майна й матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно-матеріальних цінностей, авансові звіти та ін.) зберігаються три роки, а отже на теперішній час такий документ є знищеним.

Щодо копій особистого рахунку та видаткової відомості за жовтень 2008 року. Відповідно до п. 317 Наказу № 41 розрахункові (розрахунково-платіжні) відомості (табуляграми) на видавання заробітної плати, гонорарів, матеріальної допомоги та інших виплат зберігаються три роки. Тільки за відсутності особових рахунків - 75 років. У даному випадку особові рахунки (розрахункові листки) позивача збережені та їх копії були надані до суду у якості додатку до відзиву на позовну заяву. Отже на теперішній час розрахункові (розрахунково-платіжні) відомості (табуляграми) на видачу заробітної плати, гонорарів, матеріальної допомоги та інших виплат також знищені.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано доказів виплати ОСОБА_1 нарахованої грошової допомоги при звільненні у розмірі 12423,60 грн, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє часткове підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги позивача про стягнення недоплаченої допомоги при звільненні пред`явлені до Головного управління ДПС у Харківській області.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2018 року №1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" затверджено утворення як юридичних осіб публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1, зокрема Головне управління ДПС у Харківській області.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено реорганізування деяких територіальних органів Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема, Головне управління ДФС у Харківській області реорганізовано шляхом приєднання Головного управління ДПС у Харківській області.

Установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Наказом Державної податкової служби України № 14 від 12.07.2019 затверджено положення про територіальні органи ДПС, та відповідно до Положення, передбачено, що ГУ ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Харківській області.

Згідно наказу № 18 Головного управління ДПС у Харківській області від 29.08.2019, розпочато виконання ГУ ДПС у Харківській області функцій і повноважень ГУ ДФС у Харківській області, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, з державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інше.

Разом з цим, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України на час розгляду поданого клопотання юридичну особу - Головне управління ДФС у Харківській області не припинено, як юридичну особу.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" до вищевказаної постанови Уряду внесено зміни, а саме:

- пункт 3 після слів "Державної податкової служби" доповнено словами "та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України";

- доповнено постанову пунктом 4 такого змісту: "Визначити територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності".

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846 п. 2 постанови від 18 грудня 2018 року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" доповнено абзацом наступного змісту: "Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, притягнення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України".

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки на час вирішення справи підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження, то суд вважає що для належного способу захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним дії Головного управління ДФС у Харківській області, які полягають невиплаті одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 зобов`язати саме Головне управління ДФС у Харківській області виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 у розмірі 12 423,60 грн.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління ДФС у Харківській області, які полягають невиплаті одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУНОМЕР_1).

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано з урахуванням перебування судді Севастьяненко К.О. у щорічній відпустці з 25.09.2020 по 28.09.2020.

Суддя Севастьяненко К.О.