Справа № 357/4190/20
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/4190/20
Провадження 2-а/357/153/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Александрова А. С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Здоровець С.В., представника відповідачів - Кашко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області, інспектора батальйону №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції Перловського Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на наступні обставини.

19.04.2020 року відносно нього Відповідачем було складено постанову серії ЕАК №2410679 за вчинення правопорушення, передбаченого п.8.7.3.з. Правил дорожнього руху України, за яке встановлено відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Вказану постанову Позивач вважає незаконною, оскільки він не порушував ПДР, складаючи оскаржувану постанову, поліцейський патрульної поліції старший лейтенант Перловський Д.О. всупереч вимогам ст.283 КУпАП, не відобразив у постанові обставини справи точно так, як вони мали місце в дійсності, доказів, які б підтверджували його вину у вчинені адміністративного правопорушення інспектор не навів та в постанові не зазначив.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 02.06.2020 року постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.22-23).

25.06.2020 року на адресу суду від представника Відповідача надійшов відзив, в якому той у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі (а.с.25-30).

10.07.2020 року на адресу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив, у якій той не погодився з доводами Відповідача та просив позов задовольнити (а.с.34-35).

24.09.2020 року у судовому засіданні Позивач підтримав вимоги позову, просив його задовольнити повністю.

Представник позивача позов підтримав. Також наголосив на відсутності належних та допустимих доказів вчинення правопорушення, зокрема на тому, що в оскаржуваній постанові не зазначено відомості про технічний пристрій, за допомогою якого здійснено фіксацію порушення, що само по собі є безумовною підставою для задоволення позову. Пославшись на приписи КУпАП, а також на постанови Верховного Суду в аналогічних спірних правовідносинах, просив позовні вимоги задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити.

Представник Відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що Відповідач - інспектор патрульної поліції, при ухваленні оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом. Вважав, що правових підстав для задоволення позову у суду немає, просив Позивачу відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення Позивача та його представника, пояснення представника Відповідачів, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

19.04.2020 року о 11.20 годині позивач керував автомобілем CITROEN XSARA PICASSO, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений інспектором батальйону №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшим лейтенантом поліції Перловським Д.О. Відносно Позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2410679 від 19.04.2020 року за порушення ним п.8.7.3.з. ПДР України, за яке передбачено відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. До Позивача застосовано штраф у сумі 425,00 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України та порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме Відповідач зобов`язаний довести правомірність складання оскаржуваної постанови, зокрема, шляхом доведення належними, достовірними та допустимими доказами факту порушення Позивачем вимог Правил дорожнього руху України, чого здійснено не було.

Із приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення має містити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Такий обов`язок Відповідача є імперативним. Однак, вищезазначені вимоги закону Відповідачем при винесені постанови у повному обсязі не дотримані, оскільки в тексті оскаржуваної постанови посилання на такий технічний запис немає. Як убачається із пояснень представника Відповідачів та переглянутих в ході судового засідання доданих до відзиву на позов відеоматеріалів, зазначені в п.9 постанови слова «Відео ai00106» не є найменуванням технічного засобу, а є серійним номером відеозапису.

Тому, такий запис не може вважатися належним та допустимими доказом вчинення Позивачем адміністративного правопорушення. Як наслідок, у суду наявні правові підстави вважати, що Відповідачем не дотримана процедура притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Такі правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а, постанові Верховного Суду від 30.04.2020 року у справі №524/1113/17, які, в силу положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягають врахуванню усіма іншими судами при застосуванні вказаних норм права.

Суд погоджується з твердженнями представника Відповідачів про те, що суд має уникати надмірного формалізму, оскільки така позиція неодноразово висловлювалася Європейським судом з прав людини у його рішеннях. Втім, правові висновки ЄСПЛ у порядку аналогії не можуть бути застосовані для захисту прав та інтересів суб`єктів владних повноважень, оскільки законодавство України побудовано, зокрема, на основі конституційного принципу, коли права, свободи людини та їх гарантії визначають спрямованість діяльності держави, а не навпаки. Тобто визначені законодавством права, свободи людини та їх гарантії не можуть бути притаманними органам державної влади, бо головним обов`язком останніх є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області, інспектора батальйону №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанту поліції Перловського Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАК №2410679 від 19.04.2020 року, ухвалену інспектором батальйону №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшим лейтенантом поліції Перловським Дмитром Олександровичем - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та проголошено 25.09.2020 року.

СуддяВ. П. Цукуров