Справа № 500/1742/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1742/20 пров. № А/857/9834/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С.М.;

за участю секретаря судового засідання - Гром І.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року в справі № 500/1742/20 (головуючий суддя - Баранюк А. З., м. Тернопіль) за позовом ОСОБА_1 до Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2020 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільському районі від 25.07.2018 ВП №56896801 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у сумі 15306,09 грн у виконавчому провадженні відкритому 02.08.2018; ВП №56896698 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у сумі 91,35 грн у виконавчому провадженні відкритому 02.08.2018.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що позивач не повинен подвійно сплачувати виконавчий збір, оскільки усі дії у виконавчих провадженнях здійснювалися приватним виконавцем Мелихом А.І. та були завершені у зв`язку із повному сплатою боргу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільському районі від 25.07.2018 ВП №56896801 про стягнення виконавчого збору. Визнано протиправною та скасовано постанову Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільському районі від 25.07.2018 ВП №56896698 про стягнення виконавчого збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Кременецьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначено, що оскаржені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору винесені державним виконавцем правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження". Також вказано, що згідно із п.5 ч.5 ст. 27 Закону України "Про виконавче впровадження" виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в задоволенні такої в повному обсязі, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Інші особи, у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без з мін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 15.06.2016 Тернопільським міськрайонним судом було видано виконавчий лист у цивільній справі №607/6626/15-ц про стягнення з ТзОВ "ГАЗ-ПЛАСТ", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за кредитним договором №19/2013/К від 10.07.2013 солідарно в розмірі 3270355,68 грн та 913, 50 грн понесеного судового збору.

Вказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання до Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільському районі, однак згодом був відкликаний стягувачем і в подальшому пред`явлений до виконання приватному виконавцю Мелиху А.І .

З пояснень учасників справи слідує, що на час відкриття виконавчого провадження позивач частково сплатив борг, несплаченою залишалась сума 153060,94 грн.

Відповідно до постанови від 16.01.2020 виконавче провадження ВП №57150078 з виконання виконавчого листа №607/6626/15-ц від 15.06.2016 закінчене у зв`язку із сплатою заборгованості на користь стягувача в повному розмірі згідно платіжного доручення приватного виконавця Мелиха А.І. №57 від 16.01.2020. основну винагороду сплачено повністю згідно платіжного доручення №58 від 16.01.2020 року. Витрати виконавчого провадження сплаченого у повному розмірі.

Відповідно до постанови від 16.01.2020 виконавче провадження ВП №57169916 з виконання виконавчого листа №607/6626/15-ц від 15.06.2016 закінчене у зв`язку із сплатою заборгованості на користь стягувача в повному розмірі згідно платіжного доручення приватного виконавця Мелиха А.І. №53 від 16.01.2020. основну винагороду сплачено повністю згідно платіжного доручення №54 від 16.01.2020 року. Витрати виконавчого провадження сплаченого у повному розмірі.

Також встановлено, що 25.07.2018 Кременецьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільському районі було винесено постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 15306,09 грн (ВП №56896801) та у сумі 91,35 грн (ВП №56896698) у виконавчому провадженні відкритому 02.08.2018.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із ч.5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 вказаного Закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення; вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Суд зазначає, що за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18, провадження № 11-445апп19.

Верховний Суд у справі № 520/17779/14-ц від 16.01.18, зазначив, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення в порядку, та у спосіб, що встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.5 ч.5 ст. 27 Закону України "Про виконавче впровадження" виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що усі дії у виконавчих провадженнях здійснювалися приватним виконавцем Мелихом А.І. та були завершені у зв`язку із повному сплатою боргу, у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваних постанов.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року в справі № 500/1742/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 28 вересня 2020 року.