Справа № 140/10737/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10737/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.01.2020 №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом безпідставно встановлено заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб в сумі 6480,72 грн. та військового збору в сумі 648,07 грн., а тому протиправно винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Зазначає, що підставою для нарахування податкових зобов`язань є встановлення податковим органом отримання нею додаткового блага у вигляді прощеного боргу Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - ПАТ "Ідея Банк", АТ "Ідея Банк") за кредитним договором від 18.02.2013 № F69.201.70309/1. Однак вказує на те, що за умовами додаткової угоди № F69.201.70309/1 від 20.03.2015 до цього кредитного договору погасила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7105,71 грн., а тому банком було прощено (анульовано) їй відсотки у розмірі 10286,66 грн. та неустойку у розмір 26533,03 грн. На підтвердження погашення заборгованості посилається на лист ПАТ "Ідея Банк" від 27.04.2015 №335, відповідно до якого у неї відсутня заборгованість перед банком. А тому не вважає за необхідне розцінювати як прощену заборгованість як отримане додаткове благо.

Додатково повідомляє, що податкові повідомлення-рішення оскаржувала в адміністративному порядку, однак скарга залишена Державною податковою службою України без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

На підставі наведеного просить визнати протиправними та скасувати податкових повідомлень-рішень від 28.01.2020 №, №.

Ухвалою суду від 24.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 26.08.2020 проти задоволення позову заперечив та зазначив, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів громадянка ОСОБА_1 отримала за 1 квартал 2015 року дохід у вигляді додаткового блага в сумі 41914,83 грн. від AT "Ідея Банк" та за 2 квартал 2015 року отримала дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1290,00 грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив-Сервіс" (далі - ТзОВ "Абразив-Сервіс"), а всього на суму 432014,83 грн. Зазначений дохід фізичною особою ОСОБА_1 не задекларований. В результаті цього позивачу підлягає донарахуванню сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6480,72 грн. та військовий збір у сумі 648,07 грн. А тому з урахуванням нарахованих штрафних санкцій та вказаних грошових зобов`язань контролюючим органом винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

На підставі наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення часткового з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в період з 25.11.2019 по 27.11.2019 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт перевірки від 03.12.2019 №6572/03-20-33-02/ НОМЕР_1 .

В ході перевірки встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС про суми виплачених доходів, громадянка ОСОБА_1 отримала за 1 квартал 2015 року дохід у вигляді додаткового блага в сумі 41914,83 грн. від АТ "Ідея Банк" та за 2 квартал 2015 року дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1290,00 грн. від ТзОВ "Абразив-Сервіс". З 01.01.2015 пo 31.12.2015 фізичною особою ОСОБА_1 отримано дохід у вигляді додаткового блага від АТ "Ідея Банк" та ТзОВ "Абразив-Сервіс" в сумі 43204.83 грн.

Фізичною особою ОСОБА_1 дохід, отриманий від АТ "Ідея Банк" та ТзОВ "Абразив-Сервіс" в 2015 році не задекларований.

Згідно висновків акта перевірки від 03.12.2019 №6572/03-20-33-02/ НОМЕР_1 встановлено наступні порушення ОСОБА_1 :

пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, ст.179 ПК України, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 6480,72 грн.;

п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого занижено військовий збір за 2015 рік в сумі 648,07 грн.;

ст.49, п.п.176.1 ст.176 ПК України, а саме неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік.

28.01.2020 Головним управлінням ДПС у Волинській області на підставі акта перевірки від 03.12.2019 №6572/03-20-33-02/ НОМЕР_1 прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення №, №.

Податковим повідомленням-рішенням № позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 8100,90 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 6480,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1620,18 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення № ОСОБА_1 : збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 810,08 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 648,07 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 162,01 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 30.03.2020 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення від 28.02.2020 №, № залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Не погодившись з правомірністю вищевказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує таке.

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до пп.163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Вимогами пункту 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

В силу вимог п.167.1 ст. 167 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно із статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку 20 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Пунктом 161 підрозділу 10 Розділу Перехідних положень ПК України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 ПК України), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, фізичні особи - нерезиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні та податкові агенти.

Відповідно до пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Таким чином, з контексту вищенаведених норм ПК України встановлено, що необхідною умовою для нарахування та утримання податку та військового збору з доходів фізичної особи є наявність факту отримання доходів.

Законом України від 09 квітня 2015 року №321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" підрозділ 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України було доповнено пунктом 8 такого змісту: Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01 січня 2015 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01 січня 2015 року..

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Як встановлено судом, Головне управління ДПС у Волинській області при визначені позивачу податкових зобов`язань податковими повідомленнями-рішеннями від 28.01.2020 №, № керувалося виключно відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС про суми виплачених доходів, згідно яких ОСОБА_1 отримала за 1 квартал 2015 року дохід у вигляді додаткового блага в сумі 41914,83 грн. від АТ "Ідея Банк" та за 2 квартал 2015 року дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1290,00 грн. від ТзОВ "Абразив-Сервіс".

Суд звертає увагу на те, що даними Державного реєстру фізичних осіб ДПС про суми виплачених доходів банком лише констатовано факт подання ним податкового розрахунку за формою №1-ДФ відносно сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку фізичної особи ОСОБА_1 . Проте з одних лише даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС про суми виплачених доходів неможливо встановити складові прощеної (анульованої) кредитором АТ "Ідея Банк" суми боргу, яка може включати як основну суму кредиту, так і відсотки за користування ним, комісію та/або штрафні санкції (пеню).

З метою правильного визначення бази оподаткування та, відповідно, сум грошового зобов`язання, що підлягають сплаті позивачем у зв`язку з отриманням доходу у вигляді додаткового блага, контролюючий орган повинен був перевірити отриману податкову інформацію та з`ясувати, зокрема, чи мав позивач суму основного боргу за кредитом перед банком, і яка сума основного боргу перед банком не була погашена позивачем; яка сума основного боргу анульована (прощена) банком, і яка з неї сума анульованого (прощеного) основного боргу; еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США (Євро) суми основного боргу у гривнях на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню за офіційним курсом НБУ, і який еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США (Євро) суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року.

Також, контролюючий орган повинен був перевірити дотримання порядку повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, що дозволить визначити правовий статус прощеної заборгованості та, відповідно, наявність у позивача обов`язку сплати податку з доходів фізичних осіб та відображення їх у річній податковій декларації.

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам, суд встановлено, що позивачу прощено АТ "Ідея Банк" борг по кредитному договору на загальну суму 41914,83 грн. на підставі укладеної додаткової угоди №F69.201.70309/1 від 20.03.2015 до кредитного договору №F69.201.70309/1 від 18.02.2013р.

Пунктом 1 цієї угоди визначено, сторони підписанням цієї Додаткової угоди визнають та підтверджують наявність боргу Позичальника за Кредитним договором, станом на дату укладання цієї Додаткової угоди, в сумі 49020,54 грн. (сорок дев`ять тисяч двадцять гривень 54 копійки), який складається:

з заборгованості за кредитом, що становить 11842,84 грн. (одинадцять тисяч вісімсот сорок дві гривні 84 копійки);

з заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), що становить 358,01:грн. (триста п`ятдесят вісім гривень 01 копійка);

з заборгованості за процентами за користування кредитом, що становить 10286,66 грн. (десять тисяч двісті вісімдесят шість грипспь 66 копійок);

з заборгованості за іншими комісіями (комісійними винагородами), шо становить 0.00 (Нуль гривень 00 копійок);

з нарахованої і несплачсної неустойки (пені, штрафи, інші нарахування) за порушення умов Кредитного договору, що становить 26533,03 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять три гривні 03 копійки).

Відповідно до пунктів 2, 2.1 Додаткової угоди сторони домовилися про дострокові припинення Кредитного договору на таких умовах.

Позичальник зобов`язується повернути Банку у строк до 5 (п`ять) банківських днів від дати укладання цієї Додаткової угоди частину отриманого ним у фактичне користування кредиту в сумі 7105,71 грн. (сім тисяч сто п`ять гривень 71 копійка), що складеться з: заборгованості за кредитом, шо становить 7105,71 грн. (сім тисяч сто п`ять гривень 71 копійка); заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), що становить 0,00 грн. (нуль гривень 00 копійок); заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що становить 0,00 грн. (нуль гривень 00 копійок); заборгованості зі сплати інших комісій (комісійних винагород), шо становить 0,00 (нуль гривень 00 копійок); нарахованої і несплачсної неустойки (пені, штрафи, інші нарахування) за порушення умов Кредитного договору, що становить 0,00 (нуль гривень 00 копійок).

Як передбачено пунктом 2.4 цієї угоди, за умови своєчасного та у повному обсязі виконання Позичальником своїх зобов`язань, визначених п. 2.1,2.3 Додаткової угоди, Банком здійснюється прощення боргу, в сумі 41914,83 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот чотирнадцять гривень 83 копійки). а саме прощення: заборгованості за кредитом, що становить 4737,13 грн. (чотири тисячі сімсот тридцять сім гривень 13 копійок); заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), що становить 358,01 грн. (триста п`ятдесят вісім гривень 01 копійка); заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що становить 10286,66 грн. (десять тисяч двісті вісімдесят шість гривень 6б копійок); заборгованості зі сплати інших комісій (комісійних винагород), що становить 0,00 грн. (нуль гривень 00 копійок); нарахованої і несплаченої неустойки (непі, штрафи, інші нарахування) за порушення умов Кредитного договору, що становить 26533,03 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять три гривні 03 копійки).

Про прощення боргу Банк повідомляє Позичальника письмово.

Як слідує із довідки АТ "Ідея Банк" про відсутність кредитної заборгованості, оформленої листом від 27.04.2015 вих. №335, за кредитним договором №F69.201.70309/1 від 18.02.2013 у позичальника ОСОБА_1 кредитна заборгованість відсутня. Кредитний договір погашений 20.03.2015.

З наведеного вбачається, що АТ "Ідея Банк" прощено ОСОБА_1 борг на загальну суму 41914,83 грн., з яких прощено заборгованості за кредитом на суму 4737,13 грн. Тобто, прощена банком позивачу сума основного боргу по кредиту становить 4737,13 грн., яка є додатковим благом позивача. Шляхом укладення додаткової угоди №F69.201.70309/1 від 20.03.2015 до кредитного договору №F69.201.70309/1 від 18.02.2013р. позивача повідомлено про суму прощеного основного боргу по кредиту, яка, в свою чергу, підлягає оподаткуванню.

Відтак, позивачем протягом 2015 року отримано дохід у вигляді додаткового блага в сумі 4737,13 грн. від АТ "Ідея Банк" та від ТзОВ "Абразив-Сервіс" в сумі 1290,00 грн., а в загальній сумі 6027,13 грн., яка підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 15%, та з якої нараховується військовий збір за ставкою 1,5%.

Підпунктом 49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.179.7 ст.179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відповідно до п.127.1 ст.127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Враховуючи те, що позивач податкової декларації про отриманий в 2015 році дохід у вигляді додаткового блага до контролюючого органу не подав, та з якого не сплатив податків, тому відповідно до п.127.1 ст.127 ПК України до такого платника податків застосовуються фінансові санкції у вигляді накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідачем невірно нараховані грошові зобов`язання позивача у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, оскільки розрахунок сум грошових зобов`язань необхідно здійснювати з суми бази оподаткування в розмірі 6027,13 грн. (отримане додаткове благо). Відтак, у податковому повідомленні-рішенні від 28.01.2020 № позивачу необхідно збільшити суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 1130,09 грн., де 904,07 грн. (6027,13 х 15%) - податкове зобов`язання (податок на доходи фізичних осіб), 226,02 грн. (904,07 грн. х 25%) - штрафні (фінансові) санкції (штрафи). У податковому повідомленні-рішенні від 28.01.2020 № позивачу слід збільшити суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 113,01 грн., де 90,41 грн. (6027,13 грн. х 1,5%) - податкове зобов`язання (військовий збір), 22,60 грн. (90,41 грн. х 25%) - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірність нарахування грошових зобов`язань в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, а саме в частині нарахування грошових зобов`язань у податковому повідомленні рішенні від 28.01.2020 № на загальну суму 6970,81 грн. (8100,90 грн. - 1130,09 грн.) та у податковому повідомленні-рішенні від 28.01.2020 № на загальну суму 697,07 грн. (810,08 грн. - 113,01 грн.). Отже, в наведеній частині нарахованих грошових зобов`язань оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Відтак, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Згідно із частинами першою, третьою, четвертою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 723,51 грн. (840,80 грн. х 86,05% задоволених позовних вимог), сплачений згідно з квитанцією від 09.06.2020.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 28 січня 2020 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 6970,81 грн. (шість тисяч дев`ятсот сімдесят гривень 81 коп.), від 28 січня 2020 року № в частині збільшення суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 697,07 грн. (шістсот дев`яносто сім гривень 07 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 723,51 грн. (сімсот двадцять три гривні 51 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук