Справа № 160/788/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/788/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника відповідача Кекуатової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 р. (суддя Жукова Є.О., повне судове рішення складено 02.03.2020 р.) в справі № 160/788/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/200186/2 від 28.08.2019 р., картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2019/00567 від 28.08.2019 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення про визначення митної вартості товару № UA110000/2019/200186/2 від 28.08.2019 р.; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2019/00567 від 28.08.2019 р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 р. здійснена заміна відповідача Дніпропетровської митниці ДФС правонаступником Дніпровською митницею Держмитслужби.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідності висновку суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що надані позивачем для митного оформлення транспортного засобу документи містять розбіжності, які не дозволяють прийняти зазначену позивачем митну вартість. Так, позивачем не підтверджено фактурну вартість транспортного засобу через не надання до митного оформлення платіжних або банківських документів, що підтверджують факт оплати транспортного засобу; не підтверджено транспортні витрати, які включаються до митної вартості.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскільки товар оплачувався готівкою, то цей факт не може бути підтверджений банківськими документами, з тих підстав, що платіжні документи відповідно до статей 53 та 368 Митного кодексу України є обов`язковими документами, які подаються декларантом на підтвердження заявленої митної вартості, а будь-які операції з купівлі-продажу повинні проводитись офіційним платежем та підтверджуватись відповідними платіжними документами.

Судом першої інстанції також не враховано не надання декларантом товаросупровідних документів, в цьому випадку коносаменту.

Апелянт вважає неналежним доказом висновок експерта, оскільки у висновку відсутні відомості про технічний стан та вартісні характеристики автомобілю. Крім того, відомості про дату видачі свідоцтва про реєстрацію суперечить наданому декларантом документу про реєстрацію, експертом не враховано транспортні витрати, пов`язані з доставкою до митного кордону, що є складовими вартості товарів для цілей оподаткування відповідно до вимог ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2019 р. позивачем подано до Дніпропетровської митниці ДФС митну декларацію ЕМД № UA110150/2019/235975 з відповідним пакетом документів, таких як: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoіce) від 12.07.2019 р. №13913012; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 16.08.2019 р. №753316; декларація про походження товару (Declaration of.origin) від 12.07.2019 р. №13913012; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду від 19.08.2019 р. № UA 305100/2019/609807); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.09.2016 р. № НОМЕР_1 ; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, від 20.08.2019 р. №20-1/08-19; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, від 19.07.2019 р. №36707; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями, від 20.08.2019 р. №т1535/19; договір про надання послуг митного брокера від 13.08.2019 р. №0676т; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацією місця проживання в Україні від 17.11.1997 р. № НОМЕР_2 ; інші некласифіковані документи від 20.08.2019 р. - довідка №38251; інші некваліфіковані документи від 13.08.2019 р. - інформація інтернет- ресурсів; інші некваліфіковані документи від 13.08.2019 р. № ННХ 300346; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 14.08.2019 р. №0.0. .1; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 14.08.2019 р. №0.0. .1; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 21.08.2019 р. №43780110; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 22.08.2019 р. №43811853; копія митної декларації країни відправника від 16.08.2019 р. 19DE81М1; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України від 17.11.2017 р. НОМЕР_3 , якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: автомобіль легковий марки Nissan Sentra SV, VIN НОМЕР_4 , тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 1798 см3, потужність двигуна 96 кВт, екологічна норма не нижче ЄВРО 2, дата виготовлення 01.05.2017 р.

Позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортуються, яка складає 2 433,00 дол. США - графа 42 митної декларації.

З метою підтвердження заявленого рівня вартості транспортування ОСОБА_1 надано довідку від 20.08.2019 р. №20-1/08-19 ТОВ «Арт Транс Україна» про вартість перевезення шляхом Bremerhaven п/п Ужгород на 8 автомобілів. Також рахунок на 4 автомобіля від 19.07.2019 р. №36707 на оплату перевезення шляхом NEWARK Bremerhaven складає 1 870,00 дол. США.

До митного оформлення надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №т1535/19 від 20.08.2019 р., яким досліджено модель, марку, тип кузова, об`єм двигуна, країну виробництва та походження транспортного засобу.

За повідомленням від 28.08.2019 р. на підставі п. 5 ст. 55 Митного кодексу України в рамках проведених консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів митним органом здійснено контроль співставлення. У органу доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення вартості 2а) та 2б). Враховуючи положення ст. 61 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) та 2б).

28.08.2019 р. Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2018/200052/1, згідно з яким митну вартість товару визначено відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, до товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2ґ (резервний метод). Митну вартість товару скориговано за інформацією попередніх оформлень з урахуванням марки та моделі КТЗ, максимально схожих фізичних можливостях та ґрунтуються на митній вартості товару за ЕМД № UA500650/2019/042556 від 22.08.2019 р. на рівні 5183,00 USD/шт.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів 28.08.2019 р. митницею також видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2019/00567, згідно з якою за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин коригування митної вартості товару та її визначення на підставі статті 64 Митного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з не зазначенням відповідачем, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано, які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено, чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення цих складових.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідачем поставлено під сумнів митну вартість товару у зв`язку із відсутністю банківських документів, що підтверджують оплату товару, але у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Оскільки розрахунок за товар відбувався в готівковій формі, то цей факт не може бути підтверджений банківськими документами, а позивачем надано під час митного оформлення рахунок та квитанцію про оплату вартості автомобіля готівковими коштами.

Суд визнає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.08.2019 р. позивачем подано до Дніпропетровської митниці ДФС вантажу митну декларацію в режимі ІМ40 № UA110150/2019/235975 з метою митного оформлення транспортного засобу легкового автомобілю марки Nissan Sentra SV, VIN 3 НОМЕР_5 , тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 1798 куб. см., потужність двигуна - 96 кВт, екологічна норма не нижче ЄВРО-2, дата виготовлення 01.05.2017 р.

Декларантом заявлена митна вартість товару за основним методом ціною договору, яка складає 2433 дол.США.

До вантажної митної декларації позивачем додано рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoіce) від 12.07.2019 р. №13913012; автотранспортну накладну (Road consignment note) від 16.08.2019 р. №753316; декларацію про походження товару (Declaration of.origin) від 12.07.2019 р. №13913012; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду від 19.08.2019 р. № UA 305100/2019/609807); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.09.2016 р. № НОМЕР_1 ; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, від 20.08.2019 р. №20-1/08-19; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, від 19.07.2019 р. №36707; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями, від 20.08.2019 р. №т1535/19; договір про надання послуг митного брокера від 13.08.2019 р. №0676т; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацією місця проживання в Україні від 17.11.1997 р. № НОМЕР_2 ; інші некласифіковані документи від 20.08.2019 р. - довідка №38251; інші некваліфіковані документи від 13.08.2019 р. - інформація інтернет-ресурсів; інші некваліфіковані документи від 13.08.2019 р. № ННХ 300346; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 14.08.2019 р. №0.0. .1; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 14.08.2019 р. №0.0. .1; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 21.08.2019 р. №43780110; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 22.08.2019 р. №43811853; копія митної декларації країни відправника від 16.08.2019 р. 19DE81М1; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України, від 17.11.2017 р. НОМЕР_3 .

При проведенні контролю правильності визначення позивачем митної вартості товару згідно з положенням п. 2 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, враховуючи заходи, передбачені Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 р. № 689, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості транспортного засобу з рівнями митної вартості автомобілів аналогічної марки з технічними характеристиками, аналогічними характеристикам ввезеного позивачем автомобілю, 2017 календарного та модельного років випуску та з наближеними даними, з рівнями митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартості та їх рівні всіх вищезгаданих товарів по митним оформленням, проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» в максимально наближені терміни до дати експорту товару в Україну, та встановлено, що згідно із заявленими відомостями вартість транспортного засобу має становити на рівні 5183,00 дол.США.

Декларант письмово повідомлений про необхідність надання наступних документів: за наявності банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного втору; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; висновків про вартісні характеристики товару, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями; копії митної декларації країни відправлення, а також переклад наданих товаросупровідних документів українською мовою.

Повідомленням декларанта від 28.08.2019 р. митницю проінформовано про відсутність можливості надати інші документи.

28.08.2019 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2018/200052/1, яким митну вартість товару визначено із застосуванням другорядного методу (2-ґ) на рівні 5183 дол.США.

За змістом цього рішення підставою для коригування митної вартості є неможливість перевірки правильності застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості та відсутність документів, що підтверджують числові значення заявленої декларантом митної вартості товару.

28.08.2019 р. відповідачем видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2019/00567.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів здійснюється згідно положень статті 368 Митного кодексу України.

Згідно з частиною першою цієї статті для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Частиною третьою цієї ж цієї статті Митного кодексу України визначено, що особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

При цьому відповідно до частини четвертої цієї статті Митного кодексу України у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом ІІІ Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, частиною 2 статті 53 Митного кодексу України визначено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

За приписами частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Так, орган доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною 4 статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (пункт перший).

Судом встановлено, що при проведенні контролю правильності визначення позивачем митної вартості товару Автоматизованої системою аналізу та управління ризиками згенеровано форму митного контролю «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості вказаного товару позивачем та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом занижено митну вартість товару.

Згідно з частиною 5 статті 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт перший).

Зважаючи на те, що декларантом не надано до митного оформлення платіжних документів на підтвердження фактурної вартості транспортного засобу, заявленого для митного оформлення, відповідачем запропоновано декларанту надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачену за товар суму) або інші документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позивачем жодного із зазначених чи будь-яких інших документів на спростовання сумнівів митного органу стосовно дійсного рівня митної вартості товару надано не надано. Не надано позивачем таких документів і суду.

За приписами частини 10 статті 84 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).

Як вказано вище, поставка транспортного засобу вартістю 2433,00 дол.США заявлена до митного оформлення на підставі рахунку від 12.07.2019 р. № 13913012, відповідно до якого правонабувачем є ОСОБА_2 .

У наданому до митного оформлення рахунку відсутні умови поставки, тому товар вважається таким, що постачається на умовах поставки EXW.

Так, відповідно до умов поставки EXW (Інкотермс 2010) продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки з постачання тоді, коли він передав товар у розпорядження покупця на власному підприємстві або в іншому зазначеному місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі).

Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне оформлення товару для експорту.

Відповідно до умов поставки EXW до митної вартості включаються фактурна вартість товару, митні збори та платежі у країні експорту, витрати із завантаження, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України.

Зазначені витрати мають бути здійснені за рахунок позивача.

З метою підтвердження заявленого рівня вартості транспортування декларантом надано довідку від 20.08.2019 р. № 20-1/08-19 ТОВ «Арт Транс Україна» про вартість перевезення 8 автомобілів шляхом Bremerhaven пункт пропуску Ужгород, а також рахунок на 4 автомобіля від 19.07.2019 р. № 36707 на оплату перевезення шляхом Newark - Bremerhaven, що складає 1870,00 дол.США.

В приведених рахунках відсутня калькуляція транспортних витрат із розрахунку на один автомобіль. Також за цими рахунками неможливо ідентифікувати платника транспортних витрат та спосіб оплати.

Зважаючи на це, відповідачем здійснений розрахунок транспортних на шляху Bremerhaven - п/п Ужгород за один автомобіль, відповідно до якого вартість перевезення повинна складати 29700 грн./ 8 шт. = 3712,50 грн., хоча декларантом у митній декларації зазначено розмір таких витрат в розмірі 3357,00 грн.

Таким чином, декларантом не підтверджено розмір витрат на транспортування до пункту (порту) ввезення на митну територію України, які не включаються у фактурну вартість (пункт 5).

За приписами пп. 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 № 885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів» контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (далі Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nada" тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів, враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, об`єму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного стану, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.

Отже, враховуючи те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують фактурну вартість товару, відповідачем правомірно та відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства для визначення такої вартості використано визнану митну вартість за закінченим митним оформленням транспортного засобу з урахуванням марки та моделі транспортного засобу, максимально схожих фізичних можливостях.

Застосована митна вартість ґрунтується на митній вартості товару за ЕМД №UA500650/2019/042556 від 22.08.2019 р. на рівні 5183,00 USD/шт.

Відтак, суд доходить до висновку, що відповідач мав обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості транспортного засобу, а з урахуванням ненадання позивачем документів на підтвердження правильності визначення митної вартості, є цілком обґрунтованим прийняття органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості та відмови у митному оформленні товару.

Приведені вище обставини не враховано судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи та задоволення позовних вимог.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 368 Митного кодексу України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Вище судом апеляційної інстанції обґрунтовано висновок про наявність у відповідача підстав вважати недостовірною заявлену позивачем як фактурну, так й митну вартість товару, що й стало підставою для коригування такої митної вартості.

Крім того, позивачем на вимогу органу доходів і зборів не надано перекладу на українську мову рахунку-фактури та не надано жодних документів на підтвердження, чи сплачені позивачем кошти за транспортний засіб, митна вартість якого визначалась, якщо сплачені, яким чином (готівковими коштами чи шляхом перерахування на рахунок), тому відсутні підстави вважати, що наданими позивачем документами підтверджені числові значення митної вартості.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 р. в справі № 160/788/20 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 р. в справі № 160/788/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень скасувати.

Ухвалити в справі № 160/788/20 нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 28.09.2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.09.2020 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко