Справа № 560/1530/20
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1530/20
УХВАЛА

іменем України

25 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні клопотання Державної служби України з питань праці про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області , Державної служба України з питань праці про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служба України з питань праці, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Донецькій області під час складання інформаційної довідки №4 від 15.01.2018;

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - інформаційну довідку №4 від 15.01.2018 про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння);

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Донецькій області та Державну службу України з питань праці провести комплексну перевірку підприємства за фактами грубого порушення законодавства з наданням копії відповідного акта ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Донецькій області та Державну службу України з питань праці скласти санітарно-гігієнічну характеристику умов праці відповідно до поданого лікарняним закладом запиту №653 від 04.10.2016, з урахуванням посадових обов`язків, викладених у вкладиші до карти функціональних обов`язків «слюсаря з виготовлення вузлів та деталей технологічних трубопроводів» та обумовлюючих умов праці, враховуючи п. 1.11 наказу МОЗ №614 від 13.12.2004.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою з 26.06.19; особою з інвалідністю 3 групи з 2011 року, 2 групи з 2017 року. З 1999 року по 2013 рік перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ММК Ілліча», цех водопостачання та водовідведення (ЦВП), підрозділ - дільниця шламового господарства. У ЦВП позивач працював за професією «слюсар з виготовлення вузлів та деталей технологічних трубопроводів» ДКХП випуск 64 «Будівельні монтажні та ремонтно-будівельні роботи». Відповідно до вкладиша функціональних обов`язків, в обов`язки позивача входило виконання робіт не властивих відповідно до ДКХП вказані професії, що суттєво відбивалось на умовах праці. Відповідно до зазначених документів (вкладиш до карти фікційних обов`язків, карта періодичних медичних оглядів п.8, протокол цехової комісії з працевлаштування від 30.05.2011) ОСОБА_1 здійснював трудову діяльність в умовах шкідливих та небезпечних умови праці - висота, важкий фізичний труд, підняття ваги, тривале перебування на ногах, робота в середовищі, яке містить сірку та її сполуки. В період роботи в цеху водопостачання підприємства стан здоров`я позивача погіршувався на систематичній основі та були набуті наступні хвороби: гострий артрит коліна, суглобів, сіновіт, нефроптоз низки з права, пахова грижа з права, хвороби хребта, гонартроз суглобів, судинні захворювання, пахова грижа зліва. За умовами праці в п.8 Карти періодичних медичних оглядів, маючи на увазі тривалий лікарняний, керівництво ЦВП у квітні 2011 року ініціювало проведення розгляду питання подальшої роботи позивача за вказаною професією на дільниці шламового господарства в структурному підрозділі підприємства - Лікувально - Діагностичному Центрі лікарсько-консультативною комісією з проходженням обстеження стану здоров`я професійними фахівцями. Не зважаючи на наявні порушення здоров`я підозра в проф. захворюванні не висувалась, представники Фонду соціального страхування на комісію не запрошувались, акти розслідування відповідно до постанови КМУ №1112 від 25.08.2004 за формою Н-5, Н-1, НПВ не складались. За матеріалами ЛКК за участю представників ЦВП було складено протокол №20 від 20.04.11 з наданням медичної довідки №276/15 від 20.04.11 з медичними рекомендаціями. За рішенням протоколу позивач був визнаний профпридатним. Не зважаючи на втрату професії з відповідності до постанови КМУ №1317 від 03.12.2009, ініціації складання документів та направлення на МСЕК з боку фахівців ЛДЦ ПрАТ «ММК Ілліча» позивач не отримав. Групу інвалідності було надано за ініціацією лікарняного закладу за місцем проживання - МСЕК 10.09.2011. В зв`язку з подальшим погіршенням стану здоров`я позивач у 2016 році звернувся до лікарняного закладу і був направлений на консультацію до міського профнатолога. У відповідності з наявними захворюваннями у відповідності до посадової, що обумовлювало умови праці, враховуючи на підтвердження умов праці Карту періодичних медичних умов оглядів п. 8 у відповідності до постанови КМУ №1662 від 08.11.2000 міським профнатологом була висунута підозра з профзахворювання від 10.08.2016. Запит на складання санітарно - гігієнічної характеристики №653 від 04.10.2016 було направлено до Головного управління Держпраці в Донецькій області. На момент направлення запиту позивач працював у ДВНЗ Маріупольський будівельний коледж. У грудні 2017 року, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, наданням 2 групи інвалідності позивач звільнився за згодою сторін. У відповідь на запит лікарняної установи від 04.10.2016 з боку Держпраці була складена інформаційна довідка від 15.01.2018 всупереч п.1.11 та п.1.20 Наказ МОЗ №614 від 13.12.2004р. Зазначений документ містить висновки про те, що «умови праці слюсаря по виготовленню вузлів та деталей технологічних трубопроводів ОСОБА_1 ... відносяться до класу 2 «Допустимі». Проте, позивача вважає дії відповідача під час складання інформаційної довідки №4 від 15.01.2018 про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) протиправними, а висновки, які в ній містяться, такими, що не відповідають дійсним обставинами справи, внаслідок чого звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом: подання до суду письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про те, що позивач не знав і не міг знати про порушення його прав у 2018 році, або письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно реалізувати право на звернення до суду; зазначення які права, свободи чи інтереси позивача порушено оскаржуваними діями Головного управління Держпраці у Донецькій області під час складання інформаційної довідки № 4 від 15.01.2018 про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння).

09.06.2020 на виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 позивачем подано письмові пояснення на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно реалізувати право на звернення до суду з даним позовом та клопотання про визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлення пропущеного строку.

11.06.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, поновив пропущений строк та відкрив провадження в адміністративній справі, визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи.

06.08.2020 на адресу суду від представника Державної служби України з питань праці надійшло клопотання про закриття провадження у справі № 560/1530/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служба України з питань праці про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії, оскільки спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши доводи заявленого клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у позивача, як колишнього працівника ПрАТ «ММК Ілліча», було виявлено підозру на професійне захворювання і за матеріалами, наданими роботодавцем, Головним управлінням Держпраці у Донецькій області складено інформаційну довідку про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_1 від 15 січня 2018 року №4.

Спір у цій справі виник саме у зв`язку з незгодою позивача із діями Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо складання інформаційної довідки №4 від 15.01.2018.

Підстави, процедура складання та вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічної характеристики умов праці), регламентовані Порядком №614.

Згідно з пунктом 1.3 вказаного Порядку санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) (далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника лікувально-профілактично закладу (далі - ЛПЗ). У разі необхідності до складання санітарно-гігієнічної характеристики можуть залучатись лікарі інших структурних підрозділів закладів державної санітарно-епідеміологічної служби (пункт 1.4 Порядку №614).

Відповідно до пункту 1.6 Порядку №614 санітарно-гігієнічна характеристика підписується лікарем з гігієни праці, лікарями інших структурних підрозділів закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, у разі їх залучення, та затверджується головним державним санітарним лікарем. Особи, які підписали акт обстеження умов праці, а також ті, що склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством.

У пункті 1.9 Порядку №614 визначено, що на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) (далі - Інформаційна довідка), на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду.

Приписами пункту 1.8 Порядку №614 установлено, що ЛПЗ, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запит в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики.

У пункті 1.26 Порядку №614 закріплено, що у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Суд звертає увагу на те, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності. Також таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень саме управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Ці положення не поширюють свою дію на правові ситуації, які вимагають інших форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Визначення предметної юрисдикції справ пов`язано із суттю права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається із матеріалів справи позивач - ОСОБА_1 , звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Донецькій області під час складання інформаційної довідки №4 від 15.01.2018, скасування інформаційної довідки №4 від 15.01.2018 та зобов`язання Головне управління Держпраці у Донецькій області та Державну службу України з питань праці провести комплексну перевірку підприємства за фактами грубого порушення законодавства з наданням копії відповідного акта ОСОБА_1 та скласти санітарно-гігієнічну характеристику умов праці відповідно до поданого лікарняним закладом запиту №653 від 04.10.2016, з урахуванням посадових обов`язків, викладених у вкладиші до карти функціональних обов`язків «слюсаря з виготовлення вузлів та деталей технологічних трубопроводів» та обумовлюючих умов праці, враховуючи п. 1.11 наказу МОЗ №614 від 13.12.2004.

Аналізуючи позовні вимоги позивача суд дійшов висновку, що останні полягають у незгоді позивача із діями Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо складання інформаційної довідки №4 від 15.01.2018.

Інформаційна довідка про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці) є одним із документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу та складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, а тому Головне управління Держпраці у Донецькій області при складанні оскаржуваної інформаційної довідки №4 від 15.01.2018 про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) не виступало у статусі суб`єкта владних повноважень, оскільки не виконувало владних управлінських функцій.

Суд зауважує, що характер спірних правовідносин у цій справі не є публічно-правовим, оскільки інформаційна довідка про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці) складається саме з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Виходячи із суті права та інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог і характеру спірних правовідносин, спір у цій справі не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, наведеному в пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № П/811/1343/17.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, а отже, відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у цій справі слід закрити.

Згідно з частиною 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи вищевикладене та правову позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Розподіл судових витрат, як то передбачено частиною 2 статті 239 КАС України, не здійснюється, оскільки при звернені до суду позивачем судовий збір не сплачувався.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Державної служби України з питань праці про закриття провадження у справі №560/1530/20.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служба України з питань праці про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу його право на звернення для захисту прав до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що на підставі частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
Згідно з оригіналом Суддя І.І. Тарновецький