Справа № 826/4030/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4030/17 Головуючий у І інстанції - Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Виробнича компанія «Алмаз» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Виробнича компанія «Алмаз» з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просило скасувати рішення № КТ-107-2017 від 08.02.2017 року відділу м/п «Східний» Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначав, що рішення від 08.02.2017 року № КТ-107-2017 є необґрунтованим та таким, що прийняте без врахування всіх обставин, на підставі експертного висновку, який має обґрунтовані сумніви у його правильності, оскільки посадові особи м/п «Східний» Київської міської митниці ДФС всупереч пункту 5 Розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 року не повідомили декларанта про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби в особі її структурного підрозділу МП «Східний» про визначення коду товару № КТ-107-2017 від 08.02.2017 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Київська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Київська митниця Держмитслужби посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Київська митниця Держмитслужби зазначає, що оскільки рішення про визначення коду товару № КТ-107-2017 приймалося 08.02.2017 року, то відповідно судом мають братися доводи та докази тільки ті, що стосуються саме періоду, під час якого відбувалися митні формальність, тобто у термін до 08.02.2017 року. Відтак, суб`єкт не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Митному органу не зрозуміло, як Окружний адміністративний суд міста Києва може приймати до уваги експертний висновок Харкіської ТПП № 182/17 від 10.02.2017 та висновок Державної науково-виробничого підприємства «Алкн-Твердосплав» № 7 від 06.03.2017 року, як належний та допустимий доказ, оскільки висновок Харківської ТПП робився виключно на документах, а не на зразках, а у висновку Державної науково-виробничого підприємства «Алкн-Твердосплав» підтверджено, що товар Позивача не відповідає ГОСТам.

Приватним підприємством «Виробнича компанія «Алмаз» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

В обґрунтування своїх доводів Позивач зазначає, що при декларуванні товарів заявив про відповідність ГОСТам 880-75 «Вироби твердосплавні для гірничого інструменту. Форми та розміри» та 19042-80 «Пластини змінні багатогранні. Класифікація. Система позначень. Форми» твердосплавних зубків марки ВК8-В та твердосплавних пластин змінних ріжучих Т5К10 відповідно.

Водночас ані експертом СЛЕД ДФС, ані посадовими особами Київської міської митниці ДФС не доведено, що товар є таким, що не відповідає вищезазначеним ГОСТам, не досліджено чи має товар ступінь зносу при якому виріб не може в подальшому застосовуватись, а тому, незрозуміло на підставі чого посадові особи Київської митниці ДФС прийняли рішення про визначення коду товару від 08.02.2017 № КТ-100260000- 0007-2017 та визначили, що товар, який експортувався, є брухтом.

Крім того, Позивач зазначає, що основою для визначення коду товару мав би бути точний якісний та кількісний хімічний склад товарів. Як зазначено у Висновку експерта СЛЕД ДФС «визначення точного якісного та кількісного складу наданих на дослідження проб (зразків) не видається можливим через відсутність необхідного обладнання». У зв`язку з цим виникає питання - яким чином посадова особа Київської міської митниці ДФС визначила код товару згідно УКТЗЕД як 8101 97 00 00 «Вольфрам і вироби з вольфраму, включаючи відходи та брухт». Також експерт СЛЕД ДФС визначив, що основою елементного складу товару є вольфрам, однак фактично основою хімічного складу товару є карбід вольфраму (хімічна сполука вуглецю і вольфраму).

Таким чином, на думку Позивача, висновок СЛЕД ДФС, що став основою оскаржуваного рішення, є таким, що містить помилкові відомості, а відповідно і саме рішення про визначення коду товару від 08.02.2017 № КТ-107-2017 є протиправним та таким що підлягає скасуванню.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.07.2016 року між Позивачем та Diament intergroup Sp. z.o.o., Польща (покупець) укладено контракт № S6 щодо поставки товару: изделия твердосплавные б/у ГОСТ880-75, ГОСТ19042-80.

Згідно інвойсу № S8 від 18.01.2017 року поставлявся наступний товар: вироби твердосплавні для гірничого інструменту марки ВК8-В, б/у, ГОСТ880-75 в кількості 2924,29 кг, вартістю 29242,9 Євро та пластина змінна ріжуча многогранна твердосплавна марки Т5К10, б/у, ГОСТ19042-80 в кількості 1987,30 кг., вартістю 19873 Євро. Загальна вартість товару складала 49115,90 Євро.

20.01.2017 року Позивачем до м/п «Східний» Київської міської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію ЕК10АА 100260004/2017/444022, за якою було заявлено до митного оформлення наступний товар: вироби твердосплавні для гірського інструменту, не встановлені на них, встановлені з металокераміки: зубок марки ВК8-В, форми Г-26, бувший у використанні, використовується для відновлення та укріплення шорошечних долот, ГОСТ880-75 та пластини змінні ріжучі, багатогранні, марка Т5К10, бувші у використанні, ГОСТ19042-80. Виробник: ТОВ «Промислово-інвестиційна компанія «Сплав», країна виробництва: Україна.

В графі 33 електронної митної декларації, Позивач зазначив код за УКТЗЕД 8209 00 80 00 (підкатегорія «інші»: товарна позиція 8209 «Пластини бруски, наконечники та аналогічні вироби для інструментів, не встановлені на них, з металокераміки:», група 82 «Інструменти, ножові вироби, ложки та виделки з недорогоцінних металів; їх частини з недорогоцінних металів» розділ XV «Недорогоцінні метали та вироби з них»), на яку не встановлено експортне мито.

Позивач при зазначенні коду 8209 00 80 00 виходило з опису товару, який містився в документах, які були додані до електронної митної декларації: контракт № S6 від 14.07.2016; інвойс № S8 від 18.01.2017; сертифікат якості на товар № 02 від 18.01.2017.

Згідно вказаних документів, товар, що заявлявся до митного оформлення, а саме: зубок марки ВК8-В, форми Г-26, бувший у використанні, використовується для відновлення та укріплення шорошечних долот, ГОСТ880-75, хімічний склад: карбід вольфраму - 91,98%, кобальт - 8,02%; пластини змінні ріжучі, багатогранні, марка Т5К10, бувші у використанні, ГОСТ19042-80, хімічний склад: карбід вольфраму - 80%, кобальт - 10%, титан - 5%.

20.01.2017 посадовою особою м/п «Східний» Київської міської митниці ДФС проведено взяття проб і зразків для митного оформлення, про що свідчить наявний в матеріалах відповідний акт. Відібрані проби були направлені до спеціалізованої установи для надання експертного висновку щодо ідентифікації товару.

Експертами Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС (далі - СЛЕД ДФС) 02.02.2017 року складено висновок № 153. Як зазначається у висновку його обґрунтування та метою є те, що можливе переміщення феросплавів та/або металобрухту у режимі експорту під виглядом бувших у використанні виробів твердосплавних для гірського інструменту.

Даним висновком встановлено:

1. пластини змінні ріжучі, багатогранні, марка Т5К10, бувші у використанні ГОСТ19042-80 є виробами непридатними для використання або такі, що втратили експлуатаційну цінність, є брухтом. Виявлено наступні елементи: вольфрам (основа), титан, кобальт та домішки заліза, сірки тощо;

2. зубок марки ВК8-В, форми Г-26, бувший у використанні, використовується для відновлення та укріплення шорошечних долот, ГОСТ880-75 є виробами непридатними для використання або такі, що втратили експлуатаційну цінність, є брухтом. Виявлено наступні елементи: вольфрам (основа), кобальт та домішки заліза, сірки тощо.

При цьому, у висновку зазначено, що визначення точного якісного та кількісного складу наданих на дослідження проб (зразків) не видається можливим через відсутність необхідного обладнання.

08.02.2017 року відділом м/п «Східний» Київської міської митниці ДФС ухвалюється рішення про визначення коду товару № КТ-107-2017, згідно якого код товару Позивача був змінений на код 8101 97 00 00 «Вольфрам і вироби з вольфраму, включаючи відходи та брухт» (ставка вивізного мита - 15%). Сума митних платежів, яка підлягала сплаті під час митного оформлення вищеназваного товару на дату 20.01.2017 року становила 215682,41 грн.

В описі товару митницею зазначається наступне:

- вироби з вольфраму бувші у використанні та непридатні для використання, або такі, що втратили експлуатаційну цінність відповідають ДСТУ3211:2009/ГОСТ1639:2009 та є брухтом і відходами кольорових металів і сплавів:

- вироби твердосплавні для гірського інструменту форми Г26 не встановлені на інструмент (склад: вольфрам (основа), кобальт та домішки заліза, сірки тощо);

- пластини ріжучі, багатогранні, змінні для інструменту, але не встановлені на них, що виготовлено на основі сполук/сплавів вольфраму (склад: вольфрам (основа), титан, кобальт та домішки заліза, сірки тощо).

При ухваленні оскаржуваного рішення митниця виходить з того, що:

- у висновку експертів лабораторії СЛЕД ДФС № 153 від 02.02.2017 року зазначається, що основою виробів, які заявлені декларантом в режим «експорт», є вольфрам;

- ці товари класифіковано, як такі, що не мають експлуатаційної цінності, тобто є брухтом та відходами.

В якості документів, якими керувався відділ м/п «Східний» Київської міської митниці ДФС під час прийняття рішення зазначено наступне: УКТЗЕД у редакції товарної номенклатури Митного тарифу України, висновок експерта СЛЕД ДФС № 153 від 02.02.2017, представлені документи, інформація виробника, акт митного огляду, пояснення до товарної групи 81 та товарної позиції 8101, примітки до товарної підпозиції 8101.

У зв`язку з неможливістю внесення змін до електронної митної декларації від 20.01.2017 року № 100260004/2017/444022 відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 450 митницею було відмовлено Позивачу у митному оформленні товару та надіслано картку відмови у митному оформленні товарів № 100260004/2017/00005 із зазначенням обґрунтування такої відмови.

Також повідомлено Позивача, що за даним фактом був складений протокол про порушення митних правил від 08.02.2017 № 0097/100000015/17 за статтею 483 Митного кодексу України «Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю».

Позивач вважаючи рішення № КТ-107-2017 від 08.02.2017 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач не надав суду відповідних доказів, які б підтверджували, що названий товар Позивача є металобрухтом та втратив експлуатаційну цінність чи не придатний для використання, а тому не доведено правомірності винесеного рішення від 08.02.2017 року № КТ-107-2017.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

У відповідності до норм статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно частини 7 статті 69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або до суду.

Термін «класифікація товару» для цілей розділу IV Митного кодексу України міститься в пункті 3 Розділу І Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 року (далі - Порядок № 650) та розуміється як: визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Також, у пункті 3 Розділу І Порядку № 650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з пунктами 1, 2 Розділу ІІІ зазначеного Порядку декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України.

Посадові особи підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) чи митного поста, відділ митних платажів (далі - ВМП) здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

- опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу;

- відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Митного кодексу України;

- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії:

а) ідентичні товари;

б) подібні (аналогічні) товари;

в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі:

- характеристики, які є визначальними для класифікації товару;

- призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару;

- перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару (пункт 5 Розділу ІІІ Порядку № 650).

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення (пункт 6 Розділу ІІІ Порядку № 650).

Крім того, з метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, що затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року № 401.

У відповідності до п.1, 2, 3, 4 і 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД додатку до Закону України «Про митний тариф» від 19.09.2013 № 584-VII, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Згідно з п.п.1.2-1.3 Розділу IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5, визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності належить до основних завдань товарознавчої експертизи.

Також, ч.8 ст.69 Митного кодексу України передбачено, що висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗБД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, основною підставою для прийняття рішення про визначення коду товару від 08.02.2017 року № КТ-107-2017 став висновок експерта СЛЕД ДФС.

В даному висновку експерт зазначає, що товари (твердосплавна пластина змінна ріжуча Т5К10 та твердосплавний зубок марки ВК8-В), що надані на дослідження, є брухтом відповідно до ДСТУ 3211:2009/ГОСТ 1639:2009 «Брухт і відходи кольорових металів і сплавів. Загальні технічні умови».

Так, згідно з ДСТУ, брухт- це вироби із кольорових металів і сплавів непридатні або такі, що втратили експлуатаційну цінність.

Колегія суддів звертає увага, що відповідно до Закону України «Про металобрухт» встановлено, що металобрухтом є непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що Позивач при декларуванні товарів заявив про відповідність ГОСТам 880-75 «Вироби твердосплавні для гірничого інструменту. Форми та розміри» та 19042-80 «Пластини змінні багатогранні. Класифікація. Система позначень. Форми» твердосплавних зубків марки ВК8-В та твердосплавних пластин змінних ріжучих Т5К10 відповідно, що підтверджується сертифікатом якості № 2 від 18.01.2017 року.

Крім того, як вбачається із листа № 5 від 18.01.2017 року Позивач повідомив Відповідача, що названий вище товар, а саме вироби твердосплавні для гірського інструменту мари ВК8-В та пластина зміна ріжучий багатогранна твердосплавна марки Т5К10, не є товаром військового призначення, не виготовляються та не використовуються у військових цілях.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ані експертом СЛЕД ДФС, ані посадовими особами Київської міської митниці ДФС не доведено, що товар Позивача є таким, що не відповідає ГОСТам 880-75 «Вироби твердосплавні для гірничого інструменту. Форми та розміри» та 19042-80 «Пластини змінні багатогранні. Класифікація. Система позначень. Форми», не досліджено чи має товар ступінь зносу, при якому виріб не може в подальшому застосовуватись.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, експертом СЛЕД ДФС у названому вище висновку зазначено, що основою елементного складу товару є вольфрам. При цьому, у висновку зазначається, що визначення точного якісного та кількісного складу наданих на дослідження проб (зразків) не видається можливим через відсутність необхідного обладнання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи (сертифікат якості № 2 від 18.01.2017) фактично основою хімічного складу товару є карбід вольфраму (хімічна сполука вуглецю і вольфраму).

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься висновок Державного науково-виробничого підприємства «АЛКОН-ТВЕРДОСПЛАВ» № 7 від 06.03.2017 року, згідно якого надані зразки товару відповідають ГОСТ 3882 та 880. Визначено ступінь їх зносу, відповідно до якого відсоток непридатних до використання становить не більше 10%. При цьому наявні відповідні технології (шліфування і заточування, або ж їх застосування для використання в інших цілях, наприклад для використання в якості «размольных тел в шаровых мельницах»), які дозволяють відновити ці вироби для подальшого їх використання за призначенням .

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що в експертному висновку Харківської торгово-промислової палати № 182/17 від 10.02.2017 року зазначено, що він складений на підставі пред`явлених документів (довідка від виробника продукції з технічним описом, характеристиками та призначенням товару), а не самого товару.

За результатами проведеного аналізу наданих документів та у відповідності з УКТЗЕД викладеною у додатку до Закону України «Про митний тариф України», названим вище експертним висновком Харківської торгово-промислової палати встановлено, що нижченаведена продукція відносить до коду:

1) зубок марки ВК (твердосплавний з металокераміки, для гірського інструменту для відновлення шарошечних долот), що був у використанні та в подальшому може бути застосований у виробничому процесі за призначенням 8209 00 80 00 (Пластини, бруски, наконечники та аналогічні вироби для інструментів, не встановлені на них, з металокераміки; інші).

2) пластина змінна ріжуча марки ТК, ВК (твердосплавна з металокераміки, для металообробного інструменту), що була у використанні та в подальшому може бути застосована у виробничому процесі за призначенням 8209 00 20 00 (Пластини, бруски, наконечники та аналогічні вироби для інструментів, не встановлені на них, з металокераміки; пластини змінні).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до Митного тарифу України, що є додатком до Закону України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року № 584-VII, до групи 82 відносяться: інструменти, ножові вироби, ложки та виделки з недорогоцінних металів; їх частини з недорогоцінних металів.

До товарної позиції 8209 включаються «Пластини, бруски, наконечники та аналогічні вироби для інструментів, не встановлені на них, з металокераміки: 8209 00 20 00 - пластини змінні; 8209 00 80 00 - інші.

Відповідно до пояснення до товарної позиції 8209 вироби, включені до цієї товарної позиції, виготовляються зазвичай у вигляді пластин, брусків, наконечників, прутків, кульок, кілець і т.п. і відрізняються великою твердістю, навіть у гарячому стані, і великою жорсткістю.

Завдяки своїм особливим якостям ці пластини, наконечники і т.п. приварюються, припаюються тугоплавким припоєм або кріпляться затискними пристроями до інструментів токарних і фрезерних верстатів, дрилям, штампам або іншому високошвидкісному різальному інструменту, призначеному для обробки металу чи інших твердих матеріалів. Вони включаються до цієї товарної позиції незалежно від того, загострені вони чи ні, або підготовлені іншим способом, але не входять сюди, якщо вони вже встановлені на інструменті; у цьому випадку вони відносяться до товарних позицій для інструментів, особливо до товарної позиції 8207.

До цієї товарної позиції також не включаються:

(а) незмішані, неспечені металеві карбіди (товарна позиція 2849);

(b) готові, але неспечені суміші металевих карбідів (товарна позиція 3824);

(c) керамічні пластини, бруски, наконечники та аналогічні вироби для інструментів (товарна позиція 6909);

(d) піскоструминні сопла та інші зносостійкі частини машин з металокераміки (група 84).

Відтак, положеннями пояснення до УКТЗЕТ до товарної позиції 8101 не включається карбід вольфраму наприклад, використовуваний у виробництві робочих наконечників і крайок різальних інструментів або штампів. Цей карбід класифікується в такий спосіб:

(а) незмішаний порошок у товарній позиції 2849;

(b) готові, але неспечені суміші (наприклад, суміш з карбідами молібдену чи танталу, з наявністю чи відсутністю зв"язувальних речовин) у товарній позиції 3824;

(c) пластини, бруски, наконечники та аналогічні вироби для інструмента, спечені, але не встановлені, у товарній позиції 8209.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Враховуючи вищевикладене, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Відповідач не надав до суду відповідних доказів, які б підтверджували, що названий товар Позивача є металобрухтом та втратив експлуатаційну цінність чи не придатний для використання, а тому не доведено правомірності винесеного рішення від 08.02.2017 року № КТ-107-2017.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо посилань Відповідача про те, що висновок Харківської торгово-промислової палати № 182/17 від 10.02.2017 року та висновок Державного науково-виробничого підприємства «АЛКОН-ТВЕРДОСПЛАВ» № 7 від 06.03.2017 року не є належними та допустимими доказами, колегія суддів зазначає, що не приймає його до увагу, оскільки дані документи лише підтверджують правову позицію Позивача, проте не слугують підставою для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Київської митниці Держмитслужби, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко