Справа № 200/6914/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р. Справа№200/6914/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Маріуполь, вул.Зелінського, буд. 27а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

27 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія НОМЕР_2 , виданим 20.11.2015 року Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України.

Відповідно до пункту З розділу XV Заключних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» учасники АТО мають право на достроковий вихід на пенсію зокрема особи, яким надано статус учасника бойових дій мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

18.05.2020 року у зв`язку з досягненням 55 років, ОСОБА_1 звернувся через веб- портал Пенсійного Фонду України до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення достроково пенсії.

Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 242 від 20.05.2020 року відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу.

Позивач не згоден з діями Управління та просить суд :

- визнати протиправним і скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №242 від 20.05.2020 року «Про відмову в призначенні пенсії за віком»,

-зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 18.05.2020 року про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи вказаного в трудовій книжці НОМЕР_3 у Маріупольському вузлі електрозв`язку, реорганізованому у Маріупольський технічний вузол електрозв`язку Донецького азовського об`єднаного вузлу електрозв`язку «Доназовтелеком» (на сьогодні публічне акціонерне товариство ПАТ «Укртелеком», ) на посаді електромонтера лінійних споруд та абонентських пристроїв 5 та 6 розрядів з 25.06.1996 р. по 31.03.1998 р. з дати звернення за призначенням пенсії,

-зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а. СДРПОУ 42171861) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 .РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 18.05.2020 року про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням періоду військової служби, викладеного в довідці Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату від 11.07.2019 №220, і зарахувати військову службу, під час якої він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичній операції із зарахуванням один місяць служби за три місяці за період з 12.02.2015 р. по 05.04.2016 р. з дати звернення за призначенням пенсії.

Ухвалою суду від 28 липня 2020 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18 серпня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 18.05.2020 року через веб-портал до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії згідно п.4 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 р.

При зверненні за призначенням пенсії ОСОБА_1 не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи в Маріупольському технічному вузлу електрозв`язку з 25.06.1996р. по 31.03.1998р. У наданій трудовій книжці НОМЕР_4 запис за №18 виконаний не належним чином . Має виправлення у місяці прийому на роботу , так само має виправлення у місяці наказу про звільнення з роботи . Довідку про роботу за вказаний період позивачем не надано.

Щодо зарахування періоду військової служби з 12.02.2015р. по 05.04.2016р. із зарахуванням один місяць служби за три місяці, управління зазначає, що ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України не надано сканований оригінал посвідчення учасника бойових дій.

За таких обставин відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Ч.4 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу.

16.07.2020р. позивач через веб - портал Пенсійного фонду України надав заяву про перерахунок пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами. Однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком рішенням №242 від 20.05.2020р., право на допризначення пенсії відсутнє. Відповідно прийнято рішення

№10531 від 20.07.2020р. про відмову у допризначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю права.

На підставі вищезазначеного, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

29 вересня 2020 року позивач в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду справи. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 03.12.1996 року, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Відповідач, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, яке є юридичною особою , 87548, Донецька обл., м.Маріуполь, вулиця Зелінського, б.27-а та є суб`єктом владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач 18 травня 2020 року звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії.

20 травня 2020 року Маріупольським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 242 «Про відмову в призначенні пенсії» (а.с. 21).

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 :

- запис №15 25.06.1996 року прийнятий електромонтером лінійних споруд та абонентських пристроїв 5 розряду до цеху провідного мовлення, відповідно до наказу № 106- від 24.06.1996 року;

- запис №16 01.11.1996 року встановлений 6 розряд електромонтера лінійних споруд та абонентських пристроїв до цеху провідного мовлення, відповідно до наказу № 198-к від 31.10.1996 року

- запис № 17 01.12.1996 року Маріупольський вузол електрозв`язку реорганізований у Маріупольський технічний вузол електрозв`язку та переданий у склад Донецького азовського об`єднаного вузлу електрозв`язку «Доназовтелеком», відповідно наказу №184 від 30.08.1996 року.

- запис №18 31.03.1998 року звільнений за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України на підставі наказу 35К від 31.03.1998 р.

У запису дати звільнення та дати наказу про звільнення були допущені помилки.

Замість цифри (місяця) «12» було зазначено цифра «03», що відповідає даті звільнення позивача. У верхньому лівому куті сторінки 12 трудової книжки ці виправлення заявника завірено відповідальною особою та печаткою підприємства.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого 20.11.2015 року (а.с.14).

Відповідно до Довідки № 220 від 11.07.2019 року позивач безпосередньо брав участь в антитерористичної операції з 12.02.2015 року п 05.04.2016 року (а.с.15).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Основного Закону людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення закріплене пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) відповідно до якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 зазначеного Порядку також вказує, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, записи про прийняття на роботу та про звільнення провадяться з додержанням певних правил, а саме необхідним є вказівка порядкового номеру запису (графа 1), дата прийняття на роботу/звільнення (графа 2), факт прийняття на роботу із вказівкою посади, відділу, підрозділу тощо/причина звільнення (графа 3), підстава внесення запису - наказ (розпорядження), його дата і номер (графа 4).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

При цьому, приписи законодавства встановлюють, що записи у трудовій книжці підтверджують стаж, а уточнюючі довідки підтверджують такий стаж тільки коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Спірний період роботи ОСОБА_1 з 25.06.1996 року по 31.03.1998 року у Маріупольському технічному вузлі електрозв`язку відображений у трудовій книжці НОМЕР_6 , - запис №15 25.06.1996 року прийнятий електромонтером лінійних споруд та абонентських пристроїв 5 розряду до цеху провідного мовлення, відповідно до наказу № 106- від 24.06.1996 року;

- запис №16 01.11.1996 року встановлений 6 розряд електромонтера лінійних споруд та абонентських пристроїв до цеху провідного мовлення, відповідно до наказу № 198-к від 31.10.1996 року

- запис № 17 01.12.1996 року Маріупольський вузол електрозв`язку реорганізований у Маріупольський технічний вузол електрозв`язку та переданий у склад Донецького азовського об`єднаного вузлу електрозв`язку «Доназовтелеком», відповідно наказу №184 від 30.08.1996 року.

- запис №18 31.03.1998 року звільнений за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України на підставі наказу 35К від 31.03.1998 р.

У запису дати звільнення та дати наказу про звільнення були допущені помилки.

Замість цифри (місяця) «03» було зазначено цифра «12», що відповідає даті звільнення позивача. У верхньому лівому куті сторінки 12 трудової книжки ці виправлення заявника завірено відповідальною особою та печаткою підприємства.

Порядок ведення трудових книжок встановлений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі-Інструкція №58).

Відповідно до п. 2.12. Інструкції №58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Між тим, у трудовій книжці № НОМЕР_7 , позивача щодо спірного періоду зроблені відповідні записи, відображені відповідні відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься підпис, наказ, печатка та дата. Достовірність записів сумніву не викликає.

З огляду на наведене, виправлення в трудовій книжці позивача не може бути підставою для відмови в зарахуванні до його трудового стажу спірного періоду роботи.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що період роботи позивача з 25.06.1996 року по 31.03.1998 року підлягає зарахуванню до його загального трудового стажу.

Щодо зарахування періоду військової служби з 12.02.2015р. по 05.04.2016р. із зарахуванням один місяць служби за три місяці, суд зазначає.

Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону №1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

За правилами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 брав безпосередньо участь в АТО у період з 12.02.2015 по 05.04.2016, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 11.07.2019 №220 (а.с.15).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування періоду з 12.02.2015 по 05.04.2016 на пільгових умовах один місяць служби за три, а відмова відповідача є протиправною.

Під час ухвалення рішення у справі суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постановах від 05.06.2018 по справі №348/347/17 та від 30.07.2019 по справі №346/1454/17.

При цьому, оскільки позивачем під час призначення пенсії надавались документи щодо його безпосередньої участі в АТО, зокрема довідка від 11.07.2019 року №220, що не заперечується Пенсійним фондом у відзиві, то позивач має право на призначення пенсії з дня звернення.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності дій щодо не зарахування позивачу період роботи з 25.06.1996 року по 31.03.1998 року до загального стажу та у пільговому обчисленні періоду з 12.02.2015 по 05.04.2016 на пільгових умовах один місяць служби за три, у зв`язку з чим позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оскільки позивачем судовий збір не сплачувався, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Маріуполь, вул.Зелінського, буд. 27а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №242 від 20.05.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 18.05.2020 року про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи вказаного в трудовій книжці НОМЕР_3 у Маріупольському вузлі електрозв`язку, реорганізованому у Маріупольський технічний вузол електрозв`язку Донецького азовського об`єднаного вузлу електрозв`язку «Доназовтелеком» (на сьогодні Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», ) на посаді електромонтера лінійних споруд та абонентських пристроїв 5 та 6 розрядів з 25.06.1996 р. по 31.03.1998 р. з дати звернення за призначенням пенсії.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 18.05.2020 року про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням періоду військової служби, викладеного в довідці Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату від 11.07.2019 №220, і зарахувати військову службу, під час якої він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичній операції із зарахуванням один місяць служби за три місяці за період з 12.02.2015 р. по 05.04.2016 р. з дати звернення за призначенням пенсії.

Повний текст рішення складено та підписано 29 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков