Справа № 460/4568/19
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2020 року м. Рівне №460/4568/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова за участю секретаря судового засідання М.С. Боймиструк та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Шевчук В. С.,

відповідача: представники Довгалюк І. Л., Гузик А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» (далі - ТОВ «УБРМІ») звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області), за змістом якого просило суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» №5 від 12.12.2019 р., яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 728 915 грн. ( 485 943 грн. - основний платіж, 242 972 грн. - штрафна санкція); форми «В4» №5 від 12.12.2019 р., яким Позивачу зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за декларацією з ПДВ за червень 2019 р. на суму 2 441 918 грн.

Ухвалою від 02.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі №460/4568/19. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 17.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «УБРМІ» вказала, що 04.12.2019 на її адресу надійшов акт №240/17-00-05-05/35776584 від 25.10.2019 р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» () з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ «Меткомтех» (Код ), ТОВ «Харвест Делфі» (Код ), ТОВ «Монтажтехпром» (Код ) за травень 2019 р. та ТОВ «Вармакс» (Код ) за червень 2019 р. Із висновку акту вбачається, що документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» вимог п. 185.1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту в сумі 2 927 861 грн., що призвело до: заниження податкового зобов`язання з ПДВ на всього у сумі 485 943 грн., у т.ч. за червень 2019 р. 485 943 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 2 441 918 грн., в.т.ч. за червень 2019 р. 244 918 грн.

ТОВ «УБРМІ» вважає, що висновки акту перевірки є необ`єктивними та безпідставними, а прийнятті за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивач зазначив, що при формуванні податкового кредиту за травень та червень 2019 року він діяв у відповідності до норм чинного законодавства, при цьому господарські операції мали реальний (товарний) характер. Документи, оформленні при здійсненні господарських операцій, у своїй сукупності є достатнім доказом реальності господарських операцій. При цьому, твердження відповідача щодо безтоварності господарських операцій по придбанню товарів позивачем є нічим не підтвердженими припущеннями.

Позивач вважає, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Крім цього, позивач зауважив, що відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкові накладні від постачальників були прийняті та зареєстровані податковим органом, а також включені ТОВ «УБРМІ» до податкових декларацій з ПДВ за травень, червень 2019 року, які були прийняті податковим органом без заперечень. На час складання податкових накладних та подачі їх на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних жодних рішень про зупинення їх реєстрації або відмови їх у реєстрації не приймалося.

Відтак, ТОВ «УБРМІ» вважає, що товариство мала законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних та правомірно включило їх до складу податкового кредиту за червень 2019 року, а тому оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнав, подав письмове заперечення в якому зазначив, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» () з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ «Меткомтех» (Код ), ТОВ «Харвест Делфі» (Код ), ТОВ «Монтажтехпром» (Код ) за травень 2019 р. та ТОВ «Вармакс» (Код ) за червень 2019 р., встановлено порушення . 44.1 ст. 44, п. 185,1 ст. 185, пп «а» а 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

У зв`язку з цим, 12.12.2019 р. ГУ ДПС у Рівненській області на підставі акту №240/17-00-05-05/35776584 від 25.10.2019 прийнято оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Відповідач вказав, що за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, співставленням податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України за червень 2019 року встановлено завищення податкового кредиту по ТОВ «УБРМІ» (код 35776584) з контрагентами на загальну суму 7 643 561 грн., в зв`язку з тим що по деяких окремих контрагентах не встановлення даних щодо реального джерела походження товару у постачальників по ланцюгу постачання; відсутні дані про переміщення транспортних засобів, які вказані у товарно-транспортних накладних через пост Сарни (Рівненської області); відсутність даних які свідчать про проведення взаєморозрахунків ТОВ «УБРМІ» із її контрагентами.

Крім того, Відповідач ствердив, що в ході проведення перевірки встановлено відсутність в тому числі достатніх трудових ресурсів для реального здійснення господарських операцій у контрагентів: ТОВ «Меткомтех» (Код ), ТОВ «Харвест Делфі» (Код ), ТОВ «Монтажтехпром» (Код ) за травень 2019 р. та ТОВ «Вармакс» (Код ).

Відповідач також зазначив, що аналізом результатів опрацювання податкових декларацій за звітні (податкові) періоди, починаючи з періоду, за наслідками якого виникло від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, встановлено відхилення внаслідок висновку документальної перевірки про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами: ТОВ «Меткомтех» (Код ), ТОВ «Харвест Делфі» (Код ), ТОВ «Монтажтехпром» (Код ) за травень 2019 р. та ТОВ «Вармакс» (Код ), у зв`язку з відсутністю трудових ресурсів для реального здійснення господарських операцій, відсутністю реального джерела походження товару за даними ЄРПН, відсутністю відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів, неможливістю фактичного перевезення заявленого у товарно-транспортних накладних обсягу товарно-матеріальних цінностей.

Відповідач вказав, що несприятливі наслідки недостатньої обережності ведення суб`єктом господарювання господарської діяльності покладаються на особу, яка уклала такі правочини. Такі несприятливі наслідки не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань. У випадку недобросовісності контрагента покупець несе ризик від своєї бездіяльності в рамках податкового законодавства, позбавляючись можливості формувати витрати та податковий кредит у зв`язку із відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Як наслідок, на думку, відповідача, ТОВ «УБРМІ» сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок документального оформлення операцій з придбання товарів та послуг у джерела, яке не відповідає документально оформленому. Укладені договори з вищезазначеними постачальниками не опосередковуються реальним виконанням операцій, що становлять їх предмет.

З наведених підстав, відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

У судових засіданнях 06.08.2020 р., 18.08.2020 р. та 21.08.2020 р. представники позивача, відповідача підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи, та надали суду пояснення за обставинами справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх зібраними у справі доказами, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з урахуванням такого.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» () зареєстрована як юридична особа з 03.03.2008 р. та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Рівненській області. Види діяльності за КВЕД: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний), 42.11 Будівництво доріг і автострад, 52.10 Складське господарство.

Суд встановив, що на підставі наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 16.10.2019 р. №391 та направлень від 16.10.2019 №184/17-00-05-05, №185/17-00-05-05, відповідно до п.75.1.2, пункту 75.1 ст. 75 ПК України, в порядку, встановленому на підставі п.п.78.1.4, п 78.1 ст. 78, ст. 79 глави 9 розділу Податкового кодексу України (далі - ПК України) посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» () з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ «Меткомтех» (Код ), ТОВ «Харвест Делфі» (Код ), ТОВ «Монтажтехпром» (Код ) за травень 2019 р. та ТОВ «Вармакс» (Код ) за червень 2019 р..

Результати перевірки оформлені актом №240/17-00-05-05/35776584 від 25.10.2019 р., яким встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту в сумі 2 927 861 грн., що призвело до: заниження податкового зобов`язання з ПДВ на всього у сумі 485 943 грн., у т.ч. за червень 2019 р. 485 943 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 2 441 918 грн., в.т.ч. за червень 2019 р. 2 441 918 грн.

В подальшому, 06.12.2019 р. позивач подав до ГУ ДПС у Рівненській області заперечення на акт перевірки, в яких вказав, що твердження посадових осіб у акті перевірки щодо відсутності даних про здійснення розрахунків ТОВ «УБРМІ» з наведеними вище контрагентами, слід зауважити, що такі висновки не відповідають дійсності. Про зазначені обставини ТОВ «УБРМІ» повідомлялося під час перевірки, оскільки надавалося відповідне документальне підтвердження проведених розрахунків. В той же час, надані до перевірки договори та видаткові накладні свідчать, про те що ТОВ «УБРМІ» здійснювалися виключно операції з придбання будівельних матеріалів, що підтверджується детальним описом будівельних матеріалів та відповідних видаткових накладних. За таких умов, ТОВ «УБРМІ» вважала висновки акту перевірки такими, що порушують базовий правовий принцип - принцип правової визначеності та презумпцію правомірності дій платника податків.

17.12.2019 р. ГУ ДПС у Рівненській області надіслало ТОВ «УБРМІ» відповідь на заперечення до акту перевірки, в якому зазначило, що висновок, викладений в акті №240/17-00-05-05/35776584 від 25.10.2019 р. залишено без змін.

Суд встановив, що на підставі акту №240/17-00-05-05/35776584 від 25.10.2019 р. ГУ ДПС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

форми «Р» №5 від 12.12.2019 р., яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 728 915 грн. ( 485 943 грн. - основний платіж, 242 972 грн. - штрафна санкція);

форми «В4» №5 від 12.12.2019 р., яким Позивачу зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за декларацією з ПДВ за червень 2019 р. на суму 2 441 918 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

Як встановлено судом з акту перевірки №240/17-00-05-05/35776584 від 25.10.2019 р., висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «УБРМІ» приписів податкового законодавства, що призвело до завищення податкового кредиту за червень 2019 року, ґрунтуються на тому, що відносини ПВФК "Фіалка" з рядом контрагентів, які мали місце в травні та червні 2019 року, мають характер нереальних, такі контрагенти поставку товару не здійснювали, а тому податкові накладні з реквізитами таких контрагентів не є підставою для формування ТОВ «УБРМІ» податкового кредиту, а саме: ТОВ «Меткомтех» (Код ), ТОВ «Харвест Делфі» (Код ), ТОВ «Монтажтехпром» (Код ) за травень 2019 р. та ТОВ «Вармакс» (Код ) за червень 2019 р.

Означений висновок відповідача по взаємовідносинах ТОВ «УБРМІ» з контрагентами ТОВ «Меткомтех» (Код ), ТОВ «Харвест Делфі» (Код ), ТОВ «Монтажтехпром» (Код ) та ТОВ «Вармакс» (Код ) зумовлений тим, що в результаті співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів в акті перевірки встановлено:

- відсутність відомостей щодо наявності основних засобів у контрагентів;

- відсутність відомостей щодо реального джерела походження товару та документів, що підтверджують походження право власності на придбані ТМЦ у контрагентів;

- відсутність відомостей про складський облік ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» придбаних ТМЦ;

- відсутність відомостей про здійснення оплати ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» за придбані ТМЦ;

- недостовірність відомостей про місце навантаження та розвантаження товару вказане у ТТН;

- включення ТОВ «Меткомтех» в липні 2019 р. та ТОВ «Хардвест Делфі» в червні 2019 р. комісією ДФС, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації до АІС «Журнал ризикових платників» згідно п. 1.6. Критеріїв ризиковості платника податку за ознакою «наявна інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником».

З урахуванням доводів та аргументів сторін, при вирішенні даного спору підлягали до перевірки фактичні обставини щодо здійснення позивачем господарських операцій у травні та червні 2019 року, за результатами яких сформовано спірний податковий кредит.

При цьому суд враховує, що вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закон №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За правилами п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 ст.200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.14 ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Перевіряючи правомірність формування позивачем спірного податкового кредиту в лютому, березні, квітні, травні 2019 року та відповідність даних податкового обліку позивача даним його бухгалтерського обліку, в розрізі наведених вище норм чинного законодавства, суд встановив та врахував такі фактичні обставини справи.

1) По взаєморозрахунках з ТОВ «Меткомтех» () встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не встановлено реального джерела погодження придбаного ТОВ «УБРМІ» товару, та не підтверджено рух товарів в ланцюгу постачання від виробника до ТОВ «УБРМІ», а також не отримано документів, які свідчать про розрахунки із даному контрагентом .Та отримання відомостей, які свідчать про включення ТОВ «Меткомтех» в липні 2019 р. комісією ДФС, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації до АІС «Журнал ризикових платників» згідно п. 1.6. Критеріїв ризиковості платника податку за ознакою «наявна інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником».

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ТОВ «УБРМІ» 28.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ «Меткомтех» () на підставі Договору купівлі-продажу №20-08 від 01.05.2019 р. Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ТОВ «УБРМІ» детально описано в акті перевірки (з 5 по 12 сторінки акту перевірки).

Як вбачається із матеріалів справи, такі правовідносини позивача з контрагентом щодо придбання будівельних матеріалів та будівельного спорядження в різному асортименті підтверджуються: Видатковою накладною № РН-05001103 від 28.05.2019 р. на загальну суму 458 856.43 грн. в т.ч. ПДВ 76 476.07 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Видатковою накладною №РН0500102 від 28.05.2019 р. на загальну суму 525 703 грн. в т.ч. ПДВ 105 140.77 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Видатковою накладною №РН-0500101 від 28.05.2019 р. на загальну суму 527 253.93 грн. в т.ч. ПДВ 105 450.79 грн. та товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; карткою рахунком №631 контрагента ТОВ «Меткомтех», в якій відображено зміни у майновому стані позивача за наслідком проведених операцій.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару. Оплата за наведеним договором була здійснена шляхом укладення Договору про відступлення права вимоги №01-31/05 від 31.05.2019 р. між ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг», ТОВ «МЕТКОМТЕХ» та новим кредитором ФОП ОСОБА_1 .

Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

При цьому, наявність у позивача обумовлених товарно-матеріальних цінностей господарській діяльності контролюючим органом в акті перевірки не заперечувалася.

Як вбачається із акту перевірки та доданих до відзиву документів, реалізовані ТОВ «Меткомтех» для ТОВ «УБРМІ» товарно-матеріальні цінності, згідно до перелічених видаткових накладних, були попередньо придбані ТОВ «ТБК «МАЯК» (Код ). При цьому визначаючи джерело походження перелічених товарно-матеріальних цінностей контролюючий орган вказав, що ТОВ «Меткомтех» не могло здійснити придбання перелічених товарів у ТОВ «ТБК «МАЯК», оскільки ТОВ «ТБК «МАЯК» є фігурантом кримінального провадження №0000088 від 25.11.2016 р. за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. При цьому, на переконання контролюючого органу, перелічені у вищезгаданих видаткових накладних ТМЦ були ТОВ «ТБК «МАЯК» реалізовані для інших осіб, для ТОВ «Меткомтех» було лише незаконно сформовано за винагороду податковий кредит з ПДВ, як для транзитно-конвертаційного товариства. Водночас, контролюючим органом проводився аналіз руху матеріальних цінностей лише за травень 2019 р. Можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у попередніх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалося.

Станом на час розгляду даної справи, жодних судових рішень, вироків у вищевказаному кримінальному провадженні, та або актів зустрічних звірок, які підтверджували б вищевказані припущення контролюючого органу, щодо неможливості поставки спірних ТМЦ, відповідачем до суду представлено не було.

2) По взаєморозрахунках з ТОВ «Харвест Делфі» () встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не отримано документів, які свідчать про розрахунки із даному контрагентом, та отримано відомості, які свідчать про включення ТОВ «Харвест Делфі» в червні 2019 р. комісією ДФС, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації до АІС «Журнал ризикових платників» згідно п. 1.6. Критеріїв ризиковості платника податку за ознакою «наявна інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником». Крім того, контролюючим органом вказується на відсутність відомостей про наявність складських приміщень у м. Рівному за адресою м. Рівне, вул. Промислова, з яких здійснювалася відгрузка ТМЦ для позивача

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ТОВ «УБРМІ» у період з 03.05.2019 р по 29.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ «Харвест Делфі» () на підставі Договору купівлі-продажу №2405-01-УБМ від 02.05.2019 р. Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ТОВ «УБРМІ» детально описано в акті перевірки (з 15 по 23 сторінки акту перевірки).

Як вбачається із матеріалів справи, такі правовідносини позивача з контрагентом щодо придбання будівельних матеріалів та будівельного спорядження в різному асортименті підтверджуються: Видатковою накладною №50301 від 03.05.2019 р. на загальну суму 111 789.55 грн. в т.ч. ПДВ 18 631.59 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 03.05.2019 р.; Видатковою накладною №50601 від 06.05.2019 р. на загальну суму 277 619.81 грн. в т.ч. ПДВ 46 269.97 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 06.05.2019 р.; Видатковою накладною №50701 від 07.05.2019 р. на загальну суму 170 451.83 грн. в т.ч. ПДВ 28 408.64 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 07.05.2019 р.; Видатковою накладною №50801 від 08.05.2019 р. на загальну суму 183 785.38 грн. в т.ч. ПДВ 30 630.90 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 08.05.2019 р.; Видатковою накладною №51001 від 10.05.2019 р. на загальну суму 178 878.14 грн. в т.ч. ПДВ 29 813.02 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 10.05.2019 р.; Видатковою накладною №51101 від 11.05.2019 р. на загальну суму 215 819.45 грн. в т.ч. ПДВ 35 969.91 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 11.05.2019 р.; Видатковою накладною №51301 від 13.05.2019 р. на загальну суму 189 040.22 грн. в т.ч. ПДВ 31506.70 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 13.05.2019 р.; Видатковою накладною №51401 від 14.05.2019 р. на загальну суму 134 155.08 грн. в т.ч. ПДВ 22 359.18 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 14.05.2019 р.; Видатковою накладною №552301 від 23.05.2019 р. на загальну суму 239 580.54 грн. в т.ч. ПДВ 39 930.09 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 23.05.2019 р.; Видатковою накладною №52901 від 29.05.2019 р. на загальну суму 271 011.55 грн. в т.ч. ПДВ 45 168.59 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 29.05.2019 р.; Карткою рахунком №631 щодо контрагента ТОВ «ХАРТВЕСТ ДЕЛФІ», в якій відображено зміни у майновому стані позивача за наслідком проведених операцій.

Окрім того, в матеріалах справи наявні, сертифікати відповідності виробника, вантажно-митні декларації, щодо імпортування названим контрагентом ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» на митну територію України спірних ТМЦ. Вказані документи, (надані контрагентами) надавалися для контролюючого органу як, під час перевірки так, і разом із запереченнями на акт перевірки.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару. Оплата за наведеним договором була здійснена шляхом укладення Договору про відступлення права вимоги №03-31/05 від 31.05.2019 р. між ТОВ «Укрбудреммонтаж інжинірінг», ТОВ «ХАРТВЕСТ ДЕЛФІ» та новим кредитором ФОП ОСОБА_2 .

Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

При цьому, наявність у позивача обумовлених товарно-матеріальних цінностей господарській діяльності контролюючим органом в акті перевірки не заперечувалася.

Разом із тим досліджуючи товарно-транспортні накладні по спірним операція, судом встановлено що відгрузка ТМЦ для позивача здійснювалася зі складу у м. Рівному по вул. Макарова. В той же акт перевірки, міститься в собі відомості щодо внесення то товарно-транспортних накладних в якості пункту завантаження складських приміщень у контрагента позивача по вул. Промисловій у м. Рівному. Проте, згідно доводів контролюючого органу, відсутні відомості щодо наявності складських приміщень у контрагента позивача по вул. Промисловій у м. Рівному. Наведене свідчить про наявність суперечностей між фактично представленими до суду товарно-транспортним накладними та відомостями які містяться у акті перевірки щодо інформації про пункт завантаження. При судом, враховано, що жодних відомостей про відсутність у такого контрагента позивача складських приміщень по вул. Макарова в м. Рівному, такий акт перевірки не містить. Тому суд рахує, такі висновки акту перевірки суперечливими, а відтак не необ`єктивними.

Станом на час розгляду даної справи, жодних актів зустрічних звірок, які підтверджували б вищевказані припущення контролюючого органу, щодо не можливості поставки спірних ТМЦ, відповідачем до суду представлено не було.

3) По взаєморозрахунках з ТОВ "МОНТАЖТЕХПРОМ" () встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не встановлено реального джерела погодження придбаного ТОВ «УБРМІ» товару, та не підтверджено рух товарів в ланцюгу постачання від виробника до ТОВ «УБРМІ», а також не отримано документів, які свідчать про розрахунки із даному контрагентом .

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ТОВ «УБРМІ» у період з 24.05.2019 р. по 28.05.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ "МОНТАЖТЕХПРОМ" () на підставі Договору купівлі-продажу №2019/08-05-1 від 08.05.2019 р. Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ТОВ «УБРМІ» детально описано в акті перевірки (з 25 по 38 сторінки акту перевірки).

Як вбачається із матеріалів справи, такі правовідносини позивача з контрагентом щодо придбання будівельних матеріалів та будівельного спорядження в різному асортименті підтверджуються: Видатковою накладною №330/2405-131 від 24.05.2019 р. на загальну суму 192 949.45 грн. в т.ч. ПДВ 32 158.24 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-132 від 24.05.2019 р. на загальну суму 68 457.83 грн. в т.ч. ПДВ 11 409.64 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-130 від 24.05.2019 р. на загальну суму 197 916.16 грн. в т.ч. ПДВ 32 986.03 грн. та Товарно-транспортними накладним №, №/2 від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-127 від 24.05.2019 р. на загальну суму 180 633.83 грн. в т.ч. ПДВ 30 105.64 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-126 від 24.05.2019 р. на загальну суму 183 272.16 грн. в т.ч. ПДВ 30 545.36 грн. ; Видатковою накладною №330/2405-129 від 24.05.2019 р. на загальну суму 180 456.88 грн. в т.ч. ПДВ 30 076.15 грн.; Видатковою накладною №330/2405-125 від 24.05.2019 р. на загальну суму 192 861.68 грн. в т.ч. ПДВ 32 143.61 грн. та Товарно транспортною-накладною № від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-121 від 24.05.2019 р. на загальну суму 189 400.50 грн. в т.ч. ПДВ 31 566.75грн. ; Видатковою накладною №330/2405-128 від 24.05.2019 р. на загальну суму 181 677.92 грн. в т.ч. ПДВ 30 279.65 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-116 від 24.05.2019 р. на загальну суму 196 732.80 грн. в т.ч. ПДВ 32 788.80 та Товарно-транспортною накладною № від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-123 від 24.05.2019 р. на загальну суму 192 674.39 грн. в т.ч. ПДВ 32 112.40 грн.; Видатковою накладною №330/2405-115 від 24.05.2019 р. на загальну суму 195 098.33 грн. в т.ч. ПДВ 32 516.39 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-117 від 24.05.2019 р. на загальну суму 199 515.04 грн. в т.ч. ПДВ 33 252.51 та Товарно-транспортними накладним №, №/2 від 25.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-114 від 24.05.2019 р. на загальну суму 197 792.57 грн. в т.ч. ПДВ 32 965.43 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 25.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-112 від 24.05.2019 р. на загальну суму 195 483.07 грн. в т.ч. ПДВ 32 580.51 грн.; Видатковою накладною №330/2405-111 від 24.05.2019 р. на загальну суму 187 414.78 грн. в т.ч. ПДВ 31 235.80 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 25.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-122 від 24.05.2019 р. на загальну суму 183 934.68 грн. в т.ч. ПДВ 30 655.78 грн.; Видатковою накладною №330/2405-119 від 24.05.2019 р. на загальну суму 197 430, 05 грн. в т.ч. ПДВ 32 905.01 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 25.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-118 від 24.05.2019 р. на загальну суму 198 664.32 грн. в т.ч. ПДВ 33 110.72 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 25.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-124 від 24.05.2019 р. на загальну суму 193 611.76 грн. в т.ч. ПДВ 32 268.63 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 24.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-120 від 24.05.2019 р. на загальну суму 195 622.32 грн. в т.ч. ПДВ 32 603.72 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 25.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2405-113 від 24.05.2019 р. на загальну суму 198 347.22 грн. в т.ч. ПДВ 33 057.87 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 25.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-56 від 27.05.2019 р. на загальну суму 182 945.57 грн. в т.ч. ПДВ 30 490.93 грн.; Видатковою накладною №330/2705-51 від 27.05.2019 р. на загальну суму 179 239.97 грн. в т.ч. ПДВ 29 873.33 грн.; Видатковою накладною №330/2705-57 від 27.05.2019 р. на загальну суму 148 530.90 грн. в т.ч. ПДВ 24 755.10 грн.; та Видатковою накладною №330/2705-55 від 27.05.2019 р. на загальну суму 176 049.40 грн. в т.ч. ПДВ 29341.50 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-52 від 27.05.2019 р. на загальну суму 165 882.43 грн. в т.ч. ПДВ 27 647.07 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-53 від 27.05.2019 р. на загальну суму 181 864.45 в т.ч. ПДВ 30 310.70 та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-49 від 27.05.2019 р. на загальну суму 178 540.88 грн. в т.ч. ПДВ 29 756.80 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-44 від 27.05.2019 р. на загальну суму 173 749.09 грн. в т.ч. ПДВ 28 958.18 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-48 від 27.05.2019 р. на загальну суму 180 500.02 грн. в т.ч. ПДВ 30 083.34 грн.; Видатковою накладною №330/2705-45 від 27.05.2019 р. на загальну суму 177 983.32 грн. в т.ч. ПДВ 29 663.89 грн.; Видатковою накладною №330/2705-54 від 27.05.2019 р. на загальну суму 177 990.78 грн. в т.ч. ПДВ 29 665.13 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-47 від 27.05.2019 р. на загальну суму 171 566.95 грн. в т.ч. ПДВ 28 594.49 грн.; Видатковою накладною №330/2705-39 від 27.05.2019 р. на загальну суму 191 450.59 грн. в т.ч. ПДВ 31 908.43 грн.; Видатковою накладною №330/2705-37 від 27.05.2019 р. на загальну суму 188 597.18 грн. в т.ч. ПДВ 31 432.86 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-46 від 27.05.2019 р. на загальну суму 189 262.96 грн. в т.ч. ПДВ 31 543.83 грн.; Видатковою накладною №330/2705-42 від 27.05.2019 р. на загальну суму 185 796.14 грн. в т.ч. ПДВ 30 966.02 грн.; Видатковою накладною №330/2705-50 від 27.05.2019 р. на загальну суму 158 907.60 грн. в т.ч. ПДВ 26 484.60 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-43 від 27.05.2019 р. на загальну суму 182 550.04 грн. в т.ч. ПДВ 30 425.01 грн.; Видатковою накладною №330/2705-40 від 27.05.2019 р. на загальну суму 193 989.14 грн. в т.ч. ПДВ 32 331.52 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-36 від 27.05.2019 р. на загальну суму 182 235.67 грн. в т.ч. ПДВ 30 372.61 грн.; Видатковою накладною №330/2705-41 від 27.05.2019 р. на загальну суму 171 943.68 грн. в т.ч. ПДВ 28 657.28 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2705-38 від 27.05.2019 р. на загальну суму 182.475.20 грн. в т.ч. ПДВ 30 312.53 грн.; Видатковою накладною №330/2705-35 від 27.05.2019 р. на загальну суму 168 442.30 грн. в т.ч. ПДВ 28 073.72 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-47 від 28.05.2019 р. на загальну суму 198 150.30 грн. в т.ч. ПДВ 33 025.00 грн.; Видатковою накладною №330/2805-45 від 28.05.2019 р. на загальну суму 170 240.20 грн. в т.ч. ПДВ 28 373.30 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-43 від 28.05.2019 р. на загальну суму 172 218.02 грн. в т.ч. ПДВ 28 703.00 грн.; Видатковою накладною №330/2805-49 від 28.05.2019 р. на загальну суму 197 719.90 грн. в т.ч. ПДВ 32 953.33 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-48 від 28.05.2019 р. на загальну суму 192 046.10 грн. в т.ч. ПДВ 32 007.68 грн.; Видатковою накладною №330/2805-40 від 28.05.2019 р. на загальну суму 197 806.90 грн. в т.ч. ПДВ 32 967.80 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-35 від 28.05.2019 р. на загальну суму 185 714.50 грн. в т.ч. ПДВ 30 952.40 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-39 від 28.05.2019 р. на загальну суму 185 058.60 грн. в т.ч. ПДВ 30 843.10 грн.; Видатковою накладною №330/2805-36 від 28.05.2019 р. на загальну суму 198 132.26 грн. в т.ч. ПДВ 33 022.04 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-44 від 28.05.2019 р. на загальну суму 184 058.50 грн. в т.ч. ПДВ 30 676.00 грн.; Видатковою накладною №330/2805-42 від 28.05.2019 р. на загальну суму 199 108.60 грн. в т.ч. ПДВ 33 184.70 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 29.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-38 від 28.05.2019 р. на загальну суму 195 991.43 грн. в т.ч. ПДВ 32 665.24 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 29.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-34 від 28.05.2019 р. на загальну суму 196 479.29 грн. в т.ч. ПДВ 32 746.55 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 29.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-37 від 28.05.2019 р. на загальну суму 191 879.20 грн. в т.ч. ПДВ 31 979.80 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 29.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-33 від 28.05.2019 р. на загальну суму 196 713.80 грн. в т.ч. ПДВ 32 785.60 грн.; Видатковою накладною №330/2805-30 від 28.05.2019 р. на загальну суму 181 292.10 грн. в т.ч. ПДВ 30 215.35 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 29.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-46 від 28.05.2019 р. на загальну суму 197 226.10 грн. в т.ч. ПДВ 32 871.00 грн.; Видатковою накладною №330/2805-41 від 28.05.2019 р. на загальну суму 198 794.00 грн. в т.ч. ПДВ 33 132.30 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-31 від 28.05.2019 р. на загальну суму 182 686.00 грн. в т.ч. ПДВ 30 447.00 грн.; Видатковою накладною №330/2805-32 від 28.05.2019 р. на загальну суму 187 852.24 грн. в т.ч. ПДВ 31 308.70 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 29.05.2019 р.; Видатковою накладною №330/2805-50 від 28.05.2019 р. на загальну суму 154 182.06 грн. в т.ч. ПДВ 25 697.01 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 28.05.2019 р.; Карткою розрахунку №631 з контрагентом ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ», в якій відображено зміни у майновому стані позивача за наслідком проведених операцій.

Окрім того, в матеріалах справи наявні, сертифікати відповідності виробника, вантажно-митні декларації, щодо імпортування названим контрагентом ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» на митну територію України спірних ТМЦ. Вказані документи, (надані контрагентами) надавалися для контролюючого органу як, під час перевірки так, і разом із запереченнями на акт перевірки.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару. Оплата за наведеним договором була здійснена шляхом укладення Договору про відступлення права вимоги №02-31/05 від 31.05.2019 р. між ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг», ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» та новим кредитором ФОП ОСОБА_1 ..

Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

При цьому, наявність у позивача обумовлених товарно-матеріальних цінностей господарській діяльності контролюючим органом в акті перевірки не заперечувалася.

Як вбачається із акту перевірки та доданих до відзиву документів, реалізовані ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» для ТОВ «УБРМІ» товарно-матеріальні цінності, згідно до перелічених видаткових накладних, були попередньо придбані ТОВ «ЕЛЬТОР ЛЮКС ТОРГ» (КОД ) та ТОВ «ЛАНС- КРЕАТИВ» (КОД ). При цьому визначаючи джерело походження перелічених товарно-матеріальних цінностей контролюючий орган вказав, що ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» не могло здійснити придбання перелічених товарів у ТОВ «ЕЛЬТОР ЛЮКС ТОРГ» та у ТОВ «ЛАНС- КРЕАТИВ», оскільки ТОВ «ЕЛЬТОР ЛЮКС ТОРГ» та ТОВ «ЛАНС- КРЕАТИВ» є фігурантами кримінального провадження №0002035 від 04.08.2016 р. за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та ч. 2 ст. 364 КК України. При цьому, на переконання контролюючого органу, перелічені у вищезгаданих видаткових накладних ТМЦ були реалізовані ТОВ «ЕЛЬТОР ЛЮКС ТОРГ» та ТОВ «ЛАНС- КРЕАТИВ» для інших осіб, для ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» було лише незаконно сформовано за винагороду податковий кредит з ПДВ, як для транзитно-конвертаційного товариства. Водночас, контролюючим органом проводився аналіз руху матеріальних цінностей лише за травень 2019 р. Можливість придбання зазначених матеріальних цінностей у попередніх звітних періодах в акті перевірки не досліджувалося.

Станом на час розгляду даної справи, жодних судових рішень, вироків у вищевказаному кримінальному провадженні, та або актів зустрічних звірок, які підтверджували б вищевказані припущення контролюючого органу, щодо неможливості поставки спірних ТМЦ, відповідачем до суду представлено не було.

4) По взаєморозрахунках з ТОВ "ВАРМАКС" () встановлено наступне.

Як вказано в акті перевірки, при перевірці контролюючим органом не встановлено реального джерела погодження придбаного ТОВ «УБРМІ» товару, та не підтверджено рух товарів в ланцюгу постачання від виробника до ТОВ «УБРМІ», а також не отримано документів, які свідчать про розрахунки із даному контрагентом .

Згідно наданих для суду матеріалів встановлено, що ТОВ «УБРМІ» 27.06.2019 р. здійснювало операцій з придбання будівельних матеріалів у ТОВ "ВАРМАКС" () на підставі Договору купівлі-продажу №26/06-2019 від 06.06.2019 р. Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно- транспортних накладних які представлені до перевірки ТОВ «УБРМІ» детально описано в акті перевірки (з 40 по 42 сторінки акту перевірки).

Як вбачається із матеріалів справи, такі правовідносини позивача з контрагентом щодо придбання будівельних матеріалів та будівельного спорядження в різному асортименті підтверджуються: Видатковою накладною №РН-0000243 від 27.06.2019 р. на загальну суму 263 594.16 грн. в т.ч. ПДВ 43 932.36 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.06.2019 р.; Видатковою накладною №РН-0000244 від 27.06.2019 р. на загальну суму 496 970.40 грн. в т.ч. ПДВ 82 828.40 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.06.2019 р.; Видатковою накладною №РН-0000245 від 27.06.2019 р. на загальну суму 510211.20 грн. в т.ч. ПДВ 85035.20 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.06.2019 р.; Видатковою накладною №РН-0000246 від 27.06.2019 р. на загальну суму 448 058.02 грн. в т.ч. ПДВ 74 676.34 грн. та Товарно-транспортною накладною № від 27.06.2019 р.; Карткою рахунком №631 щодо контрагента ТОВ «ВАРМАКС», в якій відображено зміни у майновому стані позивача за наслідком проведених операцій.

Окрім того, в матеріалах справи наявні, сертифікати відповідності виробника, вантажно-митні декларації, щодо імпортування названим контрагентом ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» на митну територію України спірних ТМЦ. Вказані документи, (надані контрагентами) надавалися для контролюючого органу як, під час перевірки так, і разом із запереченнями на акт перевірки.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рах.631 "Розрахунки з постачальниками в хронологічному порядку прослідковується як проведена оплата, так і відповідне постачання товару. Оплата за наведеним договором була здійснена шляхом укладення Договору про відступлення права вимоги №01/07/19 від 01.07.2019 р. між ТОВ «Укрбудреммонтаж інжинірінг», ТОВ «ВАРМАКС» та новим кредитором ФОП ОСОБА_2 .

Належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою. Вході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не поступало.

При цьому, наявність у позивача обумовлених товарно-матеріальних цінностей господарській діяльності контролюючим органом в акті перевірки не заперечувалася.

Як вбачається із акту перевірки та доданих до відзиву документів, реалізовані ТОВ «ВАРМАКС» для ТОВ «УБРМІ» товарно-матеріальні цінності, згідно до перелічених видаткових накладних, не могли бути поставлені ТОВ «ВАРМАКС», оскільки останнє є фігурантом кримінального провадження №003278 від 01.08.2019 р. за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. При цьому, на переконання контролюючого органу, ТОВ «ВАРМАКС» було лише незаконно сформовано за винагороду податковий кредит з ПДВ, як транзитно-конвертаційним товариством. Водночас, контролюючим органом проводився аналіз руху матеріальних цінностей лише ТОВ «ВАРМАКС» у акті перевірки не проводився. Можливість придбання зазначених матеріальних цінностей в акті перевірки не досліджувалося.

Станом на час розгляду даної справи, жодних судових рішень, вироків у вищевказаному кримінальному провадженні, та/або актів зустрічних звірок, які підтверджували б вищевказані припущення контролюючого органу, щодо неможливості поставки спірних ТМЦ, відповідачем до суду представлено не було.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ТОВ «УБРМІ» оформлено спірні господарські операції з придбання товарів від сімнадцяти постачальників у травні, червні 2019 року первинними документами, які відповідають вимогам Закону № 996-XIV, розкривають зміст господарських операцій, ідентифікують осіб, які в них брали участь, а відтак є належними й допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Крім того, оцінюючи інші надані відповідачем доводи на підтвердження нереальності господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, суд зважує на таке.

Так, Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у своїх постановах: від 13 березня 2018 року у справі №814/3520/13-а, від 31 липня 2018 року у справі №815/3725/13-а, від 03 квітня 2018 року справі №804/1963/17, від 27 березня 2018 у справі №816/809/17, від 27 лютого 2018 року у справі №813/1766/17, від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17, від 17 січня 2018 року у справі №804/8943/13-а, від 23 січня 2018 року у справі № 826/7047/13-а, від 15 травня 2018 року у справі №815/423/17, від 26 червня 2018 року у справі №808/2360/17, від 26 червня 2018 року у справі №826/5522/14, від 26 червня 2018 року у справі №826/548/17, від 23 липня 2019 року у справі №2а/0370/307/11, від 30 серпня 2019 р. у справі №804/17176/14, від 21 січня 2020 року у справі №814/2335/14, від 05 лютого 2020 року у справі №823/1519/16, від 20 лютого 2020 року у справі №802/1255/17-а, висловлює правову позицію, що у ході дослідження господарських операцій необхідно звертати увагу саме на: реальність здійснення оподатковуваних операцій, які повинні мати ділову мету та економічну вигоду; документальне підтвердження здійснення господарських операцій первинними документами, які супроводжують операції певного виду; наявність у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявність розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Вказуючи на відсутність відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів у постачальників позивача, відповідач в акті перевірки покликається на відомості інформаційної системи ДФС України "Податковий блок" про те, що такими платниками податків не подавались Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма № 20-ОПП). Інші джерела інформації під час проведення документальної перевірки контролюючим органом опрацьовані не були.

Суд зазначає, що неподання означеної інформації контрагентом позивача до податкового органу за місцем податкового обліку вказує на порушення платником податків податкової дисципліни, однак не може беззаперечно підтверджувати фактичної відсутності власних або орендованих основних засобів.

При цьому надана відповідачем до відзиву інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів - контрагентів позивача, свідчить про відсутність у відповідних реєстрах відомостей про право власності, інші речові права за заданим пошуком: за частковим співпаданням. Інші параметри пошуку відповідачем не застосовувались, що ставить під сумнів повноту наданої суду інформації.

Суд також зауважує, що неможливість встановлення (виявлення) у контрагентів позивача основних засобів виробництва, виробничих приміщень, жодним чином не може свідчити про відсутність господарської діяльності з боку таких контрагентів, адже такі засоби можуть бути залучені контрагентами виключно на умовах оренди. Зазначені відомості можуть бути перевірені відповідачем виключно лише в межах зустрічної перевірки таких контрагентів. Однак, як вбачається із акту перевірки та матеріалів справи, таким правом контролюючих орган не скористався, та не представив будь-яких доказів, які б містили в собі результати таких перевірок.

Так, Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі №804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Таких висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 30.01.2018 у справі №2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18).

Щодо відсутності реального джерела походження товару у постачальників за даними ЄРПН.

На думку суду, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

На переконання суду, що висновки контролюючого органу базуються крім іншого, на податковій інформації, сформованій за результатами аналізу відомостей, отриманих від інших податкових органів, та аналізу діяльності по ланцюгу постачання. При цьому контролюючим органом не здійснено ґрунтовного аналізу сутності та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

При цьому, слід зважити, що податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом.

Водночас слід зважити, що під час перевірки контролюючий орган не ставив під сумнів достовірність наданої позивачем первинної документації, а висновки відповідача про безтоварність спірних операцій зроблені лише на підставі аналізу зібраної податкової інформації щодо контрагентів позивача або з огляду на неможливість проведення звірки цих контрагентів. Ця інформація (за умови невиконання відповідачем обов`язку із самостійного встановлення та доведення факту порушення платником податків вимог податкового законодавства) не має преюдиціального значення та не є такою, що достовірно та безсумнівно підтверджує відсутність реального руху активів між позивачем та його контрагентами.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постановах від 27 лютого 2020 року (справи № 813/7081/14, № 814/120/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 813/4079/15), від 10 вересня 2019 року (справа №814/2412/17), від 02.04.2020 у справі № 160/93/19), від 13.08.2020 р. (справа №520/4829/19), Верховний Суд зауважив, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами. При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону, оскільки є лише відображенням якості роботи окремих працівників контролюючого органу.

Єдиний реєстр податкових накладних містить відомості щодо операцій з придбання та реалізації, які супроводжувались оформленням податкових накладних. Разом з тим, платник податків не позбавлений можливості придбавати той чи інший товар у постачальників, які не є платниками ПДВ, і в такому випадку відомості щодо господарських операцій в ЄРПН не відображаються.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення такої аналітичної інформації будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, про що свідчить відсутність актів зустрічної звірки контрагентів позивача з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (Постанова ВС від 12.06.2018 р. у справі № 826/16272/13-а).

Будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними (Постанова ВС від 27.02.2018 р. у справі № 811/2154/13-а).

У своїй постанові від 05.02.2020 р. по справі № 823/1519/16 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду критично віднісся до посилань контролюючого органу на аналіз податкової інформації, отриманої відносно контрагентів позивача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, знаходження за місцем реєстрації, наявності чи відсутності основних фондів тощо. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку. Інформація, отримана податковим органом за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Це в однаковій мірі стосується і дій податкового органу щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем (Постанова ВС від 23.05.2018 р. у справі № 804/853/14).

Наведені обставини вказують на неповноту проведеної контролюючим органом перевірки. Окрім цього, суд враховує, що відповідно до приписів статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відомості про здійснення державної реєстрації контрагентів позивача, про їх місцезнаходження, керівників, місце податкового обліку внесені до ЄДР. Отже такі відомості є достовірними і можуть бути використані в судовому спорі.

При цьому, слід зважити, що види діяльності контрагентів позивача, які містяться у ЄДРПОУ охоплюють зміст тих операцій, які мали місце з позивачем.

Окрім того, здійснюючи аналіз спірних правовідносин, які склалися між сторонами, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту.

Покупцю товарів/послуг заборонено відносити суми ПДВ до податкового кредиту в разі відсутності факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг, податкових накладних у Реєстрі.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Це право вони мають незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру. Визначальним є факт підтвердження операцій податковими накладним і факт внесення їх до Реєстру в строки визначені для складання та подання податкової звітності з ПДВ.

У відповідності до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1246, податкові накладні від постачальників були прийняті та зареєстровані податковим органом, а також включені ТОВ «УБРМІ» до податкових декларацій з ПДВ червень 2019 року, які були прийняті податковим органом без заперечень.

Згідно Постанови КМУ №117 від 21.02.2018 р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», визначено повноваження податкового органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної та або відмови в її реєстрації, а також критерії за якими повинен діяти такий орган. А саме згідно п.5, п. 6, п. 7 зазначеного Порядку Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Однак, слід наголосити, що на час складання податкових накладних та подачі їх на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, жодних рішень про зупинення їх реєстрації або відмови їх у реєстрації не приймалося.

При цьому, слід зважити, критерії на які посилалися працівники податкового органу у акті перевірки, ґрунтуються на показниках позитивної податкової історії платника податку - постачальника.

А відтак, якщо податковий орган вказує, що постачальники ТОВ «УБРМІ» є недобросовісними, мають негативну історію платника податків, а їхня діяльність не спрямована досягнення реальної цілі господарської діяльність, то такі обставини мали бути виявленні саме на стадії реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідком чого мало бути прийняте рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та або відмови в її реєстрації. Зазначений правовий механізм, якраз і створений державою для того щоб відсіювати недобросовісних платників податків та не допускати їх до підриву нормальної господарської діяльності решти платників податків.

Як, наслідок, якщо податковий орган допустив реєстрацію податкових накладних виписаних вище переліченими контрагентами-постачальниками, то у ТОВ «УБРМІ» були усі підстави вважати, що його постачальники відповідають усім критеріям добросовісності та мають показники позитивної податкової історії платника податку.

А відтак, правомірність формування податкового кредиту з ПДВ за червень 2019 року ТОВ «УБРМІ» ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки податковий кредит сформований на підставі належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних, отриманих від контрагентів, які мали спеціальну правосуб`єктність.

На час проведення позапланової перевірки всі податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктами 21.1.1., 21.1.2., 21.1.3., 21.1.4. п. 21.1. ст. 21 ПК України закріплено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій;

Відповідно до ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст.8).

Верховний Суд погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій неодноразово вказував, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про відсутність укладених трудових договорів між контрагентом та фактичним виконавцем робіт/ послуг, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку (Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року в рамках справи № 805/2030/16-а,адміністративне провадження №К/9901/28918/18 (ЄДРСРУ № 78771679), від 21 грудня 2018 року по справі № 826/5774/17, адміністративне провадження №К/9901/63719/18 (ЄДРСРУ № 78771564), від 20 грудня 2018 року по справі №826/9632/16, адміністративне провадження №К/9901/32828/18 (ЄДРСРУ № 78716371), від 20 грудня 2018 року по справі №826/20081/16, адміністративне провадження №К/9901/42306/18 (ЄДРСРУ № 78716040), від 20 грудня 2018 року по справі №815/4992/16, адміністративне провадження №К/9901/41342/18, від 20 грудня 2018 року по справі № 820/2946/18, адміністративне провадження №К/9901/64596/18 (ЄДРСРУ № 78771722) та від 20 грудня 2018 року по справі № 818/770/17, адміністративне провадження №К/9901/38096/18 (ЄДРСРУ № 78771434)).

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту/витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків (Постанова КАС ВС від 19 лютого 2019 року по справі № П/811/217/17, адміністративне провадження №К/9901/38084/18, ЄДРСРУ № 79956733).

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу (Постанова КАС ВС від 9 березня 2019 року по справі № 810/302/15, адміністративне провадження №К/9901/19359/18 (ЄДРСРУ № 80580348).

В той же час, матеріалами справи підтверджуються факти перерахування позивачем коштів своїм контрагентам, однак, а ні посадові особи ДПС, а ні інші контролюючі чи правоохоронні органи навіть не намагалися встановити економічну доцільність укладення позивачем із його контрагентами «безтоварних правочинів», не проведено також визначення подальшого руху перерахованих позивачем коштів, оскільки без фактичного повернення таких коштів особі, яка їх перерахувала, втрачається будь-яке економічне підґрунтя укладення «безтоварних правочинів». Оскільки, у разі якщо кошти для покупця товару не повертаються, то в будь-якому разі покупець несе відповідні витрати, та не має жодного зиску від укладення правочину, а ніж той який пов`язаний із безпосереднім придбанням необхідного йому товару за договором.

Крім того, 07 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 870/4806/12, адміністративне провадження №К/9901/5850/18 (ЄДРСРУ № 75757107) чітко зазначив, що наявність податкової інформації про «фіктивність» контрагентів є неприйнятною оскільки склад податкового правопорушення не може доводитися податковою інформацією, яка має виключно інформаційне навантаження вільного розсуду податкового органу (припущень), та не заснована на аналізі первинних та інших документів.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само і саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що ТОВ «УБРМІ»» не може нести юридичну відповідальність у вигляді зменшення сум податкового кредиту за недотримання її контрагентами норм Податкового кодексу України.

Відтак, ТОВ «УБРМІ» мало законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних та правомірно включила їх до складу податкового кредиту за листопад 2019 року.

Таким чином, судом встановлено, що спірний податковий кредит ТОВ «УБРМІ» сформований на підставі податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, а господарські операції оформлені належними первинними документами, які підтверджують фактичний рух активів. Придбані товари відповідають основному виду господарської діяльності ТОВ «УБРМІ», докази їх використання в господарській діяльності судом досліджено. Порушення контрагентами-постачальниками податкової дисципліни, як то неподання податкової звітності, може мати правові наслідки лише щодо такого платника податків та не позбавляє покупця права на формування податкового кредиту в разі підтвердження належними первинними документами, у відповідності до приписів податкового законодавства. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в рішеннях від 12.02.2019 по справі № 813/7368/13-а, від 05.02.2019 по справі № 816/652/15-а, від 22.01.2019 по справі № 820/313/17.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході судового розгляду справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами порушення ТОВ «УБРМІ» п.44.1 ст. 44, пп. "а" п. 198.1 п. 198.3ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1, п. 200.2 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України. Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржені податкові повідомлення-рішення не відповідають критеріям обґрунтованості, безсторонності, добросовісності та розсудливості, а тому є протиправними та підлягають скасуванню. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг" (вул. Кн. Володимира, 112 М, м. Рівне, 33009, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №5 від 12 грудня 2019 року та №5 від 12 грудня 2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг" (вул. Кн. Володимира, 112 М, м. Рівне, 33009, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) судовий збір у розмірі 19210,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28 вересня 2020 року.

Суддя В.В. Щербаков