Справа № 120/1486/20-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1486/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук Костянтин Олександрович Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

25 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року (прийнято в м. Хмельницький 18.06.2020) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ортус" до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності неправомірною, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В квітні 2020 року ТОВ "Компанія Ортус" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило: визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду заяви та документів ТОВ "Компанія Ортус" за №15943/02/12-19 від 08 серпня 2019 року та неприйняття рішення у встановлений законодавством строк щодо видачі спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону, що передбачено підпунктом 1 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами від 30 травня 2011року №615 (у редакції, що діяла на дату подачі позивачем заяви та відповідного пакету документів), з метою видобування вапняків (каменю пиляльного) на ділянці Кар`єрна Дмитрашків-Трудівського родовища, розташованій на території Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області в 0,5 км на північний схід від с. Дмитрашківка, на термін 20 років; визнати протиправною відмову Державної служби геології та надр України, оформлену наказом №92 від 13 березня 2020 року, в наданні ТОВ "Компанія Ортус" спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків (каменю пиляльного) на ділянці Кар`єрна Дмитрашків-Трудівського родовища, розташованій на території Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області в 0,5 км на північний схід від с. Дмитрашківка, на термін 20 років; визнати протиправним та скасувати наказ №92 від 13 березня 2020 року Державної служби геології та надр України в частині відмови у наданні ТОВ "Компанія Ортус" спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків (каменю пиляльного) на ділянці Кар`єрна Дмитрашків-Трудівського родовища, розташованій на території Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області в 0,5 км на північний схід від с. Дмитрашківка, на термін 20 років; зобов`язати Державну службу геології та надр України вчинити максимально оперативні дії з надання (видачі) ТОВ "Компанія Ортус" спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків (каменю пиляльного) на ділянці Кар`єрна Дмитрашків-Трудівського родовища, розташованій на території Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області в 0,5 км на північний схід від с. Дмитрашківка, на термін 20 років, за заявою ТОВ "Компанія Ортус" за №15943/02/12-19 від 08 серпня 2019 року, та надати (видати) ТОВ "Компанія Ортус" спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування вапняків (каменю пиляльного) на ділянці Кар`єрна Дмитрашків-Трудівського родовища, розташованій на території Піщанської селищної ради Піщнського району Вінницької області в 0,5 км на північний схід від с. Дмитрашківка, на термін 20 років.

Крім того, позивачем подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України, що полягає у нерозгляді заяви ТОВ "Компанія Ортус" про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону вих. №1/08-19 від 02 серпня 2019 року та неприйняття рішення у встановлений пунктом 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, строк.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України №92 від 13 березня 2020 року в частині відмови у наданні ТОВ "Компанія Ортус" спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.

Зобов`язано Державну службу геології та надр України надати ТОВ "Компанія Ортус" спеціальний дозвіл на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування вапняків (каменю пиляльного) на ділянці "Кар`єрна" Дмитрашків-Трудівського родовища, що розташована на території Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області в 0,5 км на північний схід від с. Дмитрашківка, терміном на 20 років.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що ці доводи аналогічні доводам, викладеним у відзиві, і просив суд апеляційної інстанції залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з метою отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону, на виконання приписів пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, ТОВ "Компанія Ортус" 02 серпня 2019 року подало до Державної служби геології та надр України заяву вих. №1/08-19 та визначені згаданим Порядком документи згідно з наданим описом.

Зокрема, разом із заявою позивачем подано пояснювальну записку з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтування необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства; копію протоколу Української територіальної комісії по запасах корисних копалин про затвердження запасів у повному обсязі, завірену заявником; копію протоколу Державної комісії по запасах корисних копалин України про затвердження запасів у повному обсязі, завірену заявником; каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі; оглядову карту (масштаб 1:200000); ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда), масштаб 1:25000; план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр; характерні геологічні розрізи з межами категорії запасів та умовними позначками; засвідчену заявником копію поданого відповідно до Закону України Про оцінку впливу на довкілля повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, та інформацію про його внесення до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля; програму робіт із введення родовища в експлуатацію.

Штамп вхідної кореспонденції, що міститься на поданій позивачем заяві, свідчить про те, що остання надійшла до відповідача 08 серпня 2019 року, що не заперечується відповідачем.

Однак, у визначений пунктом 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, строк, що становить 30 календарних днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку, та пропозицій Мінприроди, передбачених пунктом 25 цього Порядку, відповідачем рішення про надання відповідного дозволу прийнято не було.

05 лютого та 06 березня 2020 року ТОВ "Компанія Ортус" зверталося до Державної служби геології та надр України з листами, у яких наполягало на розгляді поданої ще в серпні 2019 року заяви.

За результатами розгляду поданого 05 лютого 2020 року звернення листом Державної служби геології та надр України вих. №2584/01/12-20 від 20 лютого 2020 року повідомлено заявника про те, що відповідно до вимог пункту 9 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, для отримання погодження надання у користування відповідної ділянки надр відповідачем направлено листи з копіями документів до Міністерства екології та природних ресурсів України та до Вінницької обласної ради. Разом із тим, інформація щодо розгляду питання про надання позивачеві погодження на користування надрами від Вінницької обласної ради не надходила.

При цьому, у листі зазначено, що відповідно до пункту 9 згаданого Порядку у разі ненадання органами, зазначеними в абзацах другому і третьому цього пункту, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 45 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено. Крім того, повідомлено, що документи ТОВ "Компанія Ортус" підготовлені для передання на розгляд робочої групи з питань надрокористування, що діє при Державній службі геології та надр України.

Відповідно до протоколу засідання робочої групи з питань надрокористування Державної служби геології та надр України №2-РГ/2020 від 28 лютого 2020 року рекомендовано Держгеонадрам врахувати положення підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, який викладено у новій редакції, відповідно до яких подані позивачем документи вважати такими, що не відповідають вимогам діючого Порядку.

06 березня 2020 року ТОВ "Компанія Ортус" звернулося до Вінницької обласної ради із листом вих. №06/03/2020 щодо факту відправлення копії рішення Вінницької обласної ради 7 скликання від 17 грудня 2019 року №914 «Про погодження ТОВ "Компанія Ортус" надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків ділянки «Кар`єрна» Дмитрашків - Трудівського родовища, що знаходиться у Піщанському районі Вінницької області» Державній службі геології та надр України.

Листом вих. №207-12-529 від 18 березня 2020 року Вінницька обласна рада повідомила позивача, що відповідно до статті 22 Регламенту обласної ради 7 скликання прийнятті радою рішення в п`ятнадцятиденний термін з дня їх прийняття тиражуються і розсилаються управлінням з загальних питань виконавчого апарату Ради, постійним комісіям Ради, обласній державні адміністрації, відповідним підприємствам, установам, організаціям, посадовим особам, міським міст обласного значення і районним радам. На виконання вказаного припису 23 грудня 2019 року управлінням з загальних питань виконавчого апарату Вінницької обласної ради направлено вищезазначене рішення до Державної служби геології та надр України. Крім того, згадане рішення обласної ради повторно надіслано на адресу Державної служби геології та надр України через відділ Держспецзв`язку.

13 березня 2020 року Державною службою геології та надр України прийнято наказ №92, яким на підставі пункту 19 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №124), ТОВ "Компанія Ортус" відмовлено у наданні спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону у зв`язку із невідповідністю поданих документів вимогам підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами №615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №124).

Відтак, підставою для відмови у наданні позивачеві спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону слугувало застосування відповідачем нової редакції Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, зокрема в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №124, згідно з яким підпункт 1 пункту 8 згаданого вище Порядку зазнав змін.

Позивач, вважаючи рішення відповідача про відмову у наданні спеціального дозволу протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини щодо забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, регулюються Кодексом України про надра.

Згідно з ст.4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174 (далі - Положення №1174), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно з п.4 Положення №1174 встановлено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу, внесення змін до нього врегульовано Порядком №615, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 31 травня 2011 року.

Відповідно до пп.1 п.8 Порядку №615 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою №1/08-19), без проведення аукціону дозвіл надається у разі: видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів; видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку; геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2019 року №124 викладено в нові редакції пп.1 п.8 Порядку №615, а саме, без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що на час звернення позивача із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами діяла правова норма, яка дозволяла отримати такий дозвіл у випадку здійснення апробації за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку.

Однак, на час прийняття оскаржуваного рішення, вищевказана підстава для надання спеціального дозволу на користування надрами була виключена на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №124.

Колегія суддів звертає увагу, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правової визначеності.

Тобто, у спірних правовідносинах звернення до Державної служби геології та надр України щодо надання дозволу мало місце 08 серпня 2019 року, а тому рішення про надання дозволу має відповідати нормам чинним, станом на цей період.

Оскільки у постанові №124 не містяться норми, які вказують на обов`язковість застосування положень цієї постанови до правовідносин, що виникли до внесення відповідних змін, така підстава відмови Держаної служби геології та надр України обґрунтовано відхилена судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень п.9 Порядку №615 встановлено, що надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції та у межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, погоджується з: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення (абзаци 1-3 пункту 9 Порядку №615).

Видача дозволу здійснюється на підставі заяви і документів, зазначених у додатку 1, та погоджується органами, визначеними абзацами другим - четвертим цього пункту (абзац 6 пункту 9 Порядку №615).

Дії щодо погодження видачі дозволу вчиняються органом з питань надання дозволу без залучення особи, що звернулася за одержанням дозволу, відповідно до географічних координат ділянки надр, зазначених у заяві про отримання дозволу, і документів, зазначених у додатку 1, в межах строку, встановленого для видачі дозволу.

Для здійснення погодження орган з питань надання дозволу не пізніше ніж протягом семи робочих днів з дня реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому - четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів (абзац 9 пункту 9 Порядку №615).

За результатами розгляду документів, надісланих на погодження, органи, зазначені в абзацах другому - четвертому цього пункту, надають погодження, які у паперовому або електронному вигляді надсилають органу, який видає дозвіл (абзац 10 пункту 9 Порядку №615).

У разі ненадання органами, зазначеними в абзацах другому і третьому цього пункту, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 45 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено (абзац 11 пункту 9 Порядку №615).

Рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається органом з питань надання дозволу відповідно до даних, зазначених у заяві про отримання дозволу, та документів, зазначених у додатку 1, протягом 30 календарних днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку, та пропозицій Мінприроди, передбачених пунктом 25 цього Порядку. Інформація про предмет зазначеного рішення розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття. (абз. 26 п. 8 Порядку №615).

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницької обласної ради №914 від 17 грудня 2019 року погоджено ТОВ "Компанія Ортус" надання спеціальною дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків ділянки "Кар`єрна" Дмитришків-Трудівського родовища (Піщанський район, Вінницької області).

Крім цього, надання спеціального дозволу ТОВ "Компанія Ортус" погоджено Міністерством екології та природних ресурсів України, про що свідчить лист №2656/01/12-19 від 09 вересня 2019 року.

Суд також врахував положення абз. 1, 2 та 11 п. 9 Порядку № 615, яким встановлено, що надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції та у межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, погоджується з: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; у разі ненадання органами, зазначеними в абзацах другому і третьому цього пункту, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 45 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено (абзац 11 пункту 9 Порядку №615).

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що позивач має право на отримання спеціального дозволу без проведення аукціону на підставі пп. 1 пункту 8 Порядку №615 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання спеціального дозволу), однак у встановлені строки відповідач дозвіл позивачу не надав, чим порушив права позивача.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейським судом з прав людини у рішенні в справі "Рисовський проти України" (№29979/04) викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "належного урядування".

В рішенні ЄСПЛ вказав на те, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява №29979/04, пункт 70).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), пункт 73).

Держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Також, у справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії", Європейським судом з прав людини визначено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, "правомірні (законні) очікування" - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.

При цьому, в своєму рішенні у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23.10.91 Європейський суд з прав людини зазначив, що "правомірні (законні) очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Щодо твердження скаржника про те, що суд вправі зобов`язати відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов`язків, проте, не може вказувати яке конкретно рішення (дії) необхідно приймати (вчиняти) відповідачу, колегія суддів зазначає наступне.

На думку колегії суддів, у випадку, коли суб`єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин. Водночас у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, з наведеного вище можна дійти висновку, що коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Враховуючи, що повноваження відповідача як суб`єкта владних повноважень та можливі варіанти рішень, які можуть прийматись за результатами розгляду заяви позивача чітко регламентовані нормами законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні обставини, які б перешкоджали у спірному випадку надати позивачам спеціальні дозволи на користування надрами.

У випадку спірних правовідносин, умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, чітко визначені на законодавчому рівні. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу надати дозвіл або не надати (відмовити). Відтак, у такого органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому й зазначені повноваження не є дискреційними.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що єдиними ефективним способом захисту прав позивача в межах спірних правовідносин з урахуванням обставин справи, який виключатиме подальше звернення до суду за захистом порушених прав, буде зобов`язання Державної служби геології та надр України надати ТОВ "Компанія Ортус" спеціальний дозвіл на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування вапняків (каменю пиляльного) на ділянці "Кар`єрна" Дмитрашків-Трудівського родовища.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сушко О.О.