Справа № 580/3774/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження в адміністративній справі

29 вересня 2020 року Справа № 580/3774/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/3774/20

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [позивач - не прибув]

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача Настич О.В. - за довіреністю]

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, прийняв ухвалу.

10.09.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо ненарахування та невиплати із 17.07.2018 ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату ОСОБА_1 , підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Ухвалою від 10.09.2020 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання на 29.09.2020.

Позивач у судове засідання 29.09.2020 не прибув, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.09.2020 заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у даній справі до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а, суд зазначає про таке.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 510/1286/16-а прийнято до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справу № 510/1286/16-а.

В ухвалі від 26.06.2019 у справі № 510/1286/16-а зазначено, що виняткова проблема полягає у необхідності формування відповідних правових позицій, для чого потрібно надати відповіді на такі питання: чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15.12.2017, та статті 122 у редакції, що є чинною на сьогодні), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі? чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15.12.2017 та статті 122 у редакції, що є чинною на сьогодні), для фактичного встановлення строкових меж (граничних меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду? чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду? Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини 2 статті 87 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»; статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статей 51, 55 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а деяких інших осіб», у яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

На час розгляду справи № 580/3774/20 Великою Палатою Верховного Суду не прийнято рішення у справі № 510/1286/16-а.

Суд зазначає, що норми права щодо застосування строків давності, про які зазначають учасники справи № 580/3774/20 у обґрунтування вимог і заперечень, позаяк позивач просить, зокрема зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити із 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , що знаходиться поза межами строку позовної давності, є предметом дослідження та розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а, а тому правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а має ключове значення для правильного вирішення даної справи № 580/3774/20 у зв`язку із застосуванням строків давності.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина 4 статті 236) встановлено, що про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 236, 241-243, 248, 256, 290, 291, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у адміністративній справі № 580/3774/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що слугували підставою для зупинення провадження у справі.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова