Справа № 808/919/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

05 серпня 2020 року Справа № 808/919/17 ВО/280/30/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., суддів Семененко М.О., Прасова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження питання про зупинення провадження за виключними обставинами у справі за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Господарського суду Запорізької області (69001 м. Запоріжжя, вул. Гетьманська буд. 4, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Запорізької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 17 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження за виключними обставинами. Призначено судове засідання на 05 серпня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не прибув. Про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 15 липня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі.

Від представника Господарського суду Запорізької області 21 липня 2020 року до суду надійшло клопотання, в якому просить суд зупинити провадження за виключними обставинами у справі №808/919/17 до набрання законної сили судовим рішенням об`єднаної палати Верховного Суду у справі №808/1628/18 провадження №К/9901/29652/19.

Розглядаючи клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, суд зазначає про таке.

Так, у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами заявник порушує перед судом першої інстанції питання застосування:

1) статті 152 Конституції України та статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" № 2136-VIII від 13.07.2017, відповідно до яких закони або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення:

- як таких, що не можуть звужувати право заявника на перегляд судового рішення за виключними обставинами, у тому числі у період чинності неконституційного закону, оскільки Держава виконує свій обов`язок поновити права, які вона сама й порушила, ухваливши акт, який став об`єктом судового конституційного контролю і визнаний неконституційним;

2) пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, згідно із яким підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане:

- оскільки у позові відмовлено, таке рішення не виконується (і не може виконуватись з об`єктивних причин). Воно не може бути "ще не виконаним". З огляду на це, перегляд судових рішень, якими відмовлено у задоволенні позову, за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України можливий в усіх випадках.

При цьому, 14 травня 2020 року ухвалою Верховного Суду у справі №808/1628/18 суд касаційної інстанції, ставлячи на меті формування єдиної правозастосовчої практики, вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, викладеного в судових рішеннях, раніше ухвалених Касаційним адміністративним судом у складі колегій суддів з інших палат, у зв`язку із чим вирішив справу № 808/1628/18 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про передачу справи №808/1628/18 на розгляд об`єднаної палати, суд касаційної інстанції виходив із наступного:

- ключовим правовим питанням у справі є застосування частини другої статті 152 Конституції (статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України") у взаємозв`язку з пунктом 1 частини 4 статті 361 КАС України;

- Верховний Суд неодноразово розглядав справи, в яких вирішувалося це питання;

- існує неоднаковий підхід до застосування пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України;

- виключні обставини, зокрема такі, як неконституційність закону, застосованого під час вирішення справи, є, на думку колегії суддів, саме тими безспірними підставами, які повністю узгоджуються з публічним інтересом;

- у постанові сформульовано висновок про те, що не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС, рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки воно не передбачає примусового виконання;

- таке тлумачення призводить до того, що особа, якій у задоволенні позову відмовлено (позивач), фактично позбавляється права на перегляд рішення з підстав визнання неконституційним закону, застосованого в її справі. Це стосується навіть позивача, який пройшов усі інстанції в судах загальної юрисдикції, звернуся з конституційної скаргою до Конституційного Суду України і домігся визнання закону неконституційним - за такого підходу він не може розраховувати на перегляд рішення. Інститут перегляду справи за виключних обставин фактично перестає діяти і втрачає практичне значення;

- за загальним правилом наслідки неконституційності застосовуються лише до правовідносин, що виникли або продовжують існувати після оголошення рішення Конституційного Суду України. Такий підхід слід застосовувати до осіб, які не звертались до суду з метою відновлення порушеного права. В таких ситуаціях відновлення права (наприклад на перерахунок пенсії) можливе з моменту ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України;

- негативні наслідки порушення Конституції України не будуть адекватно усунені тільки констатацією невідповідності положень нормативного акта Конституції і не можуть бути виправлені в інший спосіб, окрім як за допомогою повторного судового провадження.

Таким чином, хоча у справі № 808/1628/18 позивачем порушено питання про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яке пов`язано з іншим рішенням Конституційного суду України - від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", спір у правовідносинах, який розглядається судом першої інстанції є подібним, оскільки стосується застосування одних і тих самих норм права.

Пунктом 5 частини 2 статті 236 КАС України встановлено право суду зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Таким чином, на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду передано справу №808/1628/18, у якій, під час прийняття остаточного судового рішення за результатами розгляду касаційної скарги на судові рішення попередніх інстанцій, буде висловлено правовий висновок стосовно застосування пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, та вирішено питання щодо наявності підстав для відступу від правових висновків, викладених у раніше ухвалених Верховним Судом постановах.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII встановлено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У пункті 5 та 6 вказаної норми визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тож, оскільки позивач (заявник) порушує перед судом першої інстанції питання застосування норм права, яке передано на розгляд об`єднаній палаті Верховного Суду, суд дійшов висновку, що перегляд у справі № 808/1628/18 відбуватиметься у подібних правовідносинах (в іншій справі), що є підставою для зупинення провадження за виключними обставинами відповідно до пункту 5 частини 2 статті 236 КАС України у справі № 808/919/17.

Керуючись статтями 236, 241, 248, 256, 291 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження за виключними обставинами у справі №808/719/17 до набрання законної сили судовим рішенням об`єднаної палати Верховного Суду у справі №808/1628/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу виготовлено та підписано 05 серпня 2020 року

Головуючий суддя Д.В. Татаринов

судді: М.О. Семененко

О.О. Прасов