Справа № 460/56/19
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2020 року м. Рівне №460/56/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області
про стягнення заборгованості із виплати середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.01.2019 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із виплати середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні в розмірі 47668,65 грн. за період з 23.05.2018 по 13.12.2018 (дату фактичного розрахунку).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року закрито провадження у справі.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2019 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року про закриття провадження у справі №460/56/19 - скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 призначено розгляд справи №460/56/19 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 зупинено провадження в адміністративній справі № 460/56/19 у зв`язку з переглядом судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 821/1083/17 (К/9901/2627/17) провадження № 11-1329апп18.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 поновлено провадження в адміністративній справі №460/56/19.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 перейдено до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.05.2018 по 04.10.2018.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не проведено із ним у день звільнення повного розрахунку, а відтак на останньому лежить обов`язок щодо виплати середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 1-й Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України з охорони об`єктів функціонує відповідно до укладеного з ПАТ "РІВНЕАЗОТ" договору, на підставі якого підписано Кошторис на утримання Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України з охорони об`єктів, відтак і утримання такого підрозділу здійснюється на договірних засадах. Тому існує пряма залежність своєчасності виплати грошового забезпечення особовому складу ДПРЗ-1 від своєчасності та повноти перерахування коштів ПАТ "РІВНЕАЗОТ" на рахунок відповідача. Крім того, відповідач зазначив, що норми КЗпП України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки згідно зі статтею 1 КЗпП України регулює трудові відносини виключно працівників, до кола яких особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, як спеціальні суб`єкти права, не належать, а відтак посилання позивача на статті 116, 117 КЗпП України є безпідставним.

З таких підстав відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

На підставі наказу від 03.10.2011 ОСОБА_1 призначено на посаду пожежного 5-ої державної пожежної частини 1-го загону державної пожежної охорони по охороні ВАТ "РІВНЕАЗОТ" УМНС з присвоєнням спеціального звання "сержант служби цивільного захисту" із заключенням контракту терміном на 3 роки.

Наказом Головного управління від 25.06.2016 № 73 (по особовому складу) сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 призначений на посаду пожежним-рятувальником 20 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону з охорони об`єктів Головного управління ДСНС України у Рівненській області.

18.04.2017 наказом Головного управління від 18.04.2017 № 94 (по особовому складу) та відповідно до рапорту, ОСОБА_1 призначений на рівнознозначну посаду пожежного-рятувальника 5 державної пожежно- рятувальної частини (м. Дубно) 4 державного пожежно-рятувального загону (м. Дубно) ГУ ДСНС України у Рівненській області.

01.12.2017 наказом Головного управління від 01.12.2017 № 302 (по особовому складу) та відповідно до рапорту, ОСОБА_1 переведений на рівнознозначну посаду пожежного-рятувальника 20 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону з охорони об`єктів ГУ ДСНС України у Рівненській області з охорони об`єктів (ПАТ "РІВНЕАЗОТ").

22.05.2018 наказом Головного управління від 22.05.2018 № 129 (по особовому складу) та відповідно до рапорту, ОСОБА_1 звільнений зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік), припинено контракт за пунктом 176 підпунктом 5 (у зв`язку із сімейними обставинами), виключено з кадрів ДСНС України та знято з усіх видів забезпечення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року у справі №1740/2338/18, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за квітень 2017 року, за період з січня 2018 року по травень 2018 року (включно). Стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області на користь ОСОБА_1 не виплачене грошове забезпечення за квітень 2017 року в сумі 7050,96 грн., за період з січня 2018 року по травень 2018 року включно (з урахуванням компенсації за невикористану відпустку) в сумі 37171,60 грн., всього в загальній сумі 44222,56 грн. (сума вказана за вирахуванням податків та зборів, обов`язкових платежів).

Вказане рішення Рівненського окружного адміністративного суду набрало законної сили 06.11.2018.

Відповідно до меморіального ордеру №160110958 від 13.12.2018 та виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 14.12.2018 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 відбулося зарахування коштів на рахунок позивача в загальній сумі 44222,56 грн.

Надаючи правову оцінку щодо належності стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати коштів по день фактичного розрахунку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або па яку вільно погоджується.

Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Дане право безпосередньо реалізується шляхом гарантування своєчасної та повної виплати заробітної плати (грошового забезпечення).

Спеціальним законодавством України не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника служби цивільного захисту.

Верховний Суд України при тлумаченні положень статей 3 Кодексу законів про працю України, 18 Закону України "Про міліцію" вказав, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі (постанова від 17.07.2015 у справі № 21-8а15).

Порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника визначений Кодексом законів про працю України.

Таким чином, суд вважає неправильним твердження представника відповідача, що до спірних правовідносин не застосовуються положення КЗпП України.

Відповідно до приписів частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Верховним Судом України у постановах від 15 вересня 2015 року у справі №21-1765а15 та від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 зазначено, що передбачений частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 Кодексу законів про працю України. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За висновком Верховного Суду України, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум.

Як вже зазначалося вище, 14.12.2018 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 відбулося зарахування коштів на рахунок позивача в загальній сумі 44222,56 грн., що не заперечується відповідачем.

Таким чином, виплативши ОСОБА_1 грошове забезпечення за квітень 2017 року, а також за період з січня 2018 року по травень 2018 року на виконання судового рішення з порушенням терміну остаточного розрахунку при звільненні, у відповідача виник обов`язок відшкодувати такому працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відтак, з відповідача на користь позивача, з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року у справі №1740/2338/18, а також ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 про закриття провадження в частині позовних вимого про стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.05.2018 по 04.10.2018, підлягає стягненню середньомісячний заробіток за час затримки виплати грошового забезпечення за період з 05.10.2018 по 13.12.2018.

Обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок № 100).

Абзацом третім пункту 3 Порядку № 100 передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно абзаців першого та третього пункту 2 Постанови № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки для обрахування середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням (березень-квітень 2018 року) позивач отримав 14693,04 грн. (7548,64+7144,40). У вказаному періоді був 41 робочий день.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача, що має бути взята за основу для визначення загальної суми заробітку за затримку розрахунку при звільненні становить 358,36 грн. (14693,04/41).

Кількість робочих днів у періоді затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 05.10.2018 по 13.12.2018 становить 49.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у періоді з 05.10.2018 по 13.12.2018 становить 17559,64 грн. (358,36*49).

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджував, що невиплата грошового забезпечення позивачу є наслідком порушенням ПАТ «РІВНЕАЗОТ» договірних зобов`язань з відповідачем в частині своєчасного та повного проведення розрахунків за договором про надання послуг з пожежно-рятувальної охорони об`єктів ПАТ «РІВНЕАЗОТ», оскільки вказані кошти є джерелом фінансування грошового забезпечення у ДПРЗ-1, що доводить, на думку відповідача, відсутність його вини щодо невиплати грошового забезпечення позивачу.

З приводу чого суд зазначає, що укладення контракту з роботодавцем, яким наразі є відповідач, саме по собі не звільняє від зобов`язання проведення вчасного нарахування та виплати грошового забезпечення та не створює передумов для віднесення наслідків неналежного або невчасного вчинення таких дій на позивача.

Суд зазначає, що зі сторони ПАТ «РІВНЕАЗОТ» будь-яких зобов`язань за укладеним контрактом між позивачем та відповідачем немає. Це означає, що обов`язок вчасного нарахування та виплати грошового забезпечення у відносинах публічної служби з позивачем покладено саме на відповідача та не залежить від виконання або невиконання договірних зобов`язань позивача з ПАТ «РІВНЕАЗОТ».

З урахуванням вказаного вище, позовні вимоги ОСОБА_1 належать до часткового задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (м. Рівне, вул. Гетьмана Полуботка, 37, ) про стягнення заборгованості із виплати середнього заробітку за час затримки повного розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (м. Рівне, вул. Гетьмана Полуботка, 37, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість із виплати середнього заробітку за час затримки повного розрахунку за період з 05.10.2018 по 13.12.2018 в сумі 17559,64 грн. (сума визначена без виключення сум відрахування на податки).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28 вересня 2020 року.

Суддя В.В. Щербаков