Справа № 280/4535/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 вересня 2020 року Справа № 280/4535/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОН АВТО» (69083, м. Запоріжжя, вул. Складська, буд.8, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОН АВТО» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.07.2019 №, №, №.

Ухвалою суду від 19.09.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/4535/19. Призначено підготовче судове засідання на 16.10.2019.

Ухвалою суду від 16.10.2019 у справі №280/4535/19 підготовче засідання відкладено та призначено на 11.11.2019.

Ухвалою суду від 11.11.2019 зупинено провадження в адміністративній справі №280/4535/19, для надання сторонам часу необхідного їм для примирення. Наступне підготовче засідання призначено на 23.12.2019.

Ухвалою суду від 23.12.2019 призначено у справі №280/4535/19 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро» Давидовій Ользі Василівні (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 121). Зупинено провадження у справі до одержання Запорізьким окружним адміністративним судом результатів експертизи.

10.06.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов висновок експерта.

Ухвалою суду від 17.06.2020 поновлено провадження у справі №280/4535/19. Призначено підготовче судове засідання на 04.08.2020.

Ухвалою суду від 04.08.2020 у справі №280/4535/19 здійснено заміну відповідача Головне управління ДФС у Запорізькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 04.08.2020 закрито підготовче провадження у справі №280/4535/19. Призначено справу до судового розгляду по суті на 04.08.2020 о 10 год. 20 хв.

Представник позивача просив справу розглянути в порядку письмового провадження, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Зокрема зазначив, що дані відповідача, відображені у акті перевірки та додатках 6.2 та 10 до акту перевірки, не підтверджені жодними фактичними доказами і не знаходять свого підтвердження відповідно до даних бухгалтерського обліку позивача. Також в акті перевірки відповідачем необґрунтовано та бездоказово відображено включення позивачем двічі у рядку 2270 «Інші витрати» звіту про фінансовий результат суму безповоротної фінансової допомоги наданої ТОВ «БРИЛЛИАНТ АВТО». Розрахунки коригування позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в строки передбачені п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Таким чином, відповідач не мав правових підстав приймати податкові повідомлення-рішення від 23.07.2019 №, №, №. З огляду на таке, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві посилаючись на те, що під час перевірки було встановлено, що позивачем включено витрати не підтверджені первинними документами, які виникли у 2015 році та помилково не були відображені підприємством у бухгалтерському обліку. Позивачем несвоєчасно зареєстровано розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму штрафних санкцій з податку на додану вартість 14 593,75 грн. Вважає, що прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС, податковий орган) в період з 05 червня 2019 року по 11 червня 2019 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку TOB «ЛІОН АВТО» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, показників декларацій з податку на додану вартість за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року та фінансової звітності, з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік та І квартал 2019 року, результатом якої став акт від 19.06.2019 №356/08-01-14-01/39396146 (далі - акт перевірки), висновками якого встановлено наступні порушення:

- вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за підсумками чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 107 977 грн. у тому числі: 2017 рік у сумі 107 977 грн. та завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 933 852 грн., в т.ч. по періодам: за І квартал 2017 р. - 435 449 грн., за півріччя 2017 р. - 1 003 722 грн., за ІІІ квартали 2017 р. - 1 003 722 грн., за 2017 рік - 933 852 грн., за І квартал 2018 р. - 933 852 грн., за півріччя 2018 р. - 933 852 грн., за ІІІ квартали 2018 р. - 933 852 грн., за 2018 рік - 933 852 грн., за І квартал 2019 р. - 933 852 грн.;

- вимог п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму штрафних санкцій з податку на додану вартість 14 593,75 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС винесено податкові повідомлення-рішення від 23.07.2019: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі: податкове зобов`язання - 107 977,00 грн. та штрафні санкції - 26 994,25 грн.; №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі - 933 852,00 грн.; №, яким до позивача застосовано штраф на загальну суму 14 590,21 грн., які отримано позивачем 23.08.2019.

Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач в адміністративному порядку не оскаржував.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Відповідно до пп. 14.1.267 п.14.1 ст.14 ПК України позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов`язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики.

Відповідно до положень п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є:

134.1.1. прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу (в первинній редакції).

134.1.1. прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (в редакції Закону№ 1797-VIII від 21.12.2016).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з п. 135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Також, пунктом 201.1 ст.201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін..

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до п.46.2 ст.46 ПК України платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу. Фінансова звітність, що складається та подається відповідно до цього пункту платниками податку на прибуток та неприбутковими підприємствами, установами та організаціями, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації) та її невід`ємною частиною.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документ.

Відповідно до п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за № 168/704 (далі Положення №88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до п.2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.11.1999 №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за №860/4153 (далі - П(С)БО 15), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до п.19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 №318, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 200 р. за №27/4248 (далі - П(С)БО 16), витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30.11.99 №291, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 р. за N893/4186 (далі - Інструкція №291), визначено, що на рахунку 93 "Витрати на збут" ведеться облік витрат, пов`язаних із збутом (реалізацією, продажем) продукції, товарів, робіт і послуг. За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат на збут, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати". До витрат на збут, зокрема, належать витрати пакувальних матеріалів, транспортування продукції, товарів за умовами договору, витрати на маркетинг та рекламу, витрати на оплату праці й комісійні продавцям, торговим агентам, працівникам відділу збуту, амортизація, ремонт та утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, що використовуються для забезпечення збуту продукції, товарів, робіт і послуг.

Судом встановлено, що у перевіряємий період, виходячи із змісту акта перевірки, податковим органом було встановлено віднесення позивачем до складу рядку 2180 Звіту про фінансові результати форми 2 «Інші операційні витрати» витрат минулих періодів, що призвело до зменшення фінансового результату до оподаткування та завищення показника рядку 2180 «Інші операційні витрати» на загальну суму 1 003 722 грн., в т.ч. за І квартал 2017 року в сумі - 435 449 грн.; півріччя 2017 року в сумі 1 003 722 грн.; І квартал 2017 року в сумі 1 003 722 грн.; за 2017 рік в сумі 1 003 722 грн. Вказане порушення встановлено, оскільки позивачем за даними бухгалтерського обліку включено витрати, які не підтверджені документально, а саме: в березні 2017 року витрати, які не підтверджені первинними документами склали 435 449 грн.; в травні 2017 року витрати, які не підтверджені первинними документами склали 568 273 грн. Так загальна сума витрат не підтверджених первинними документами склала 1 003 722 грн.

Суд зазначає, що у акті перевірки відповідачем не зазначено перелік не підтверджених витрат.

На спростування зазначеного порушення позивачем до матеріалів справи надано первинні документи щодо розміру інших операційних витрат (Дт.93 Кт.84) за березень 2017 року та травень 2017 року.

У зв`язку з чим, з метою всебічного та повного встановлення обставин у справі, виникла необхідність проведення економічної експертизи, тому Запорізький окружний адміністративний суд ухвалою від 23 грудня 2019 року призначив у справі №280/4535/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОН АВТО» (69083, м. Запоріжжя, вул. Складська, буд.8, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, судово-економічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро» Давидовій Ользі Василівні (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 121). Ухвалив винести на вирішення експерта питання:

Чи підтверджується документально висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки Головного управління ДФС у Запорізькій області від 19.06.2019 №356/08-01-14-01/39396146 в частині заниження податку на прибуток на загальну суму 107 977 грн. у тому числі: 2017 рік у сумі 107 977 грн. та завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 933 852 грн., в т.ч. по періодам: за І квартал 2017 р. - 435 449 грн., за півріччя 2017 р. - 1 003 722 грн., за ІІІ квартали 2017 р. - 1 003 722 грн., за 2017 рік - 933 852 грн., за І квартал 2018 р. - 933 852 грн., за півріччя 2018 р. - 933 852 грн., за ІІІ квартали 2018 р. - 933 852 грн., за 2018 рік - 933 852 грн., за І квартал 2019 р. - 933 852 грн.

Відповідно до висновку експерта №324 від 25.05.2020 за результатами проведення економічної експертизи, що здійснена на підставі первинних документів позивача, в частині заниження податку на прибуток на загальну суму 107 977 грн. у тому числі: 2017 рік у сумі 107 977 грн. та завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 933 852 грн., в т.ч. по періодам: за І квартал 2017 р. - 435 449 грн., за півріччя 2017 р. - 1 003 722 грн., за ІІІ квартали 2017 р. - 1 003 722 грн., за 2017 рік - 933 852 грн., за І квартал 2018 р. - 933 852 грн., за півріччя 2018 р. - 933 852 грн., за ІІІ квартали 2018 р. - 933 852 грн., за 2018 рік - 933 852 грн., за І квартал 2019 р. - 933 852 грн. документально не підтверджується.

Крім того, у вищевказаному висновку експерта вказано, що завищення ТОВ «Ліон Авто» показника рядка 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати на загальну суму 1 003 722 грн., та завищення рядка 2270 «Інші витрати» на суму 530000 грн., що призвело до заниження рядка 2290 «Фінансовий результат до оподаткування» у 2017 році на суму 1533722 грн документально не підтверджуються.

Досліджені судом первинні документи позивача не містять недоліків за формою та змістом - надані документи містять передбачені реквізити, на документах відсутні виправлення. Доказів, що підтверджують протилежне, відповідачем не надано, а судом не виявлено.

З огляду на викладене, доводи податкового органу про завищення показника рядку 2180 «Інші операційні витрати» за 2017 рік на загальну суму 1 003 722 грн. не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наданими до матеріалів справи документами та висновком експерта.

Судом встановлено, що у перевіряємий період виходячи із змісту акта перевірки, податковим органом було встановлено завищення задекларованих показників у рядку 2270 Звіту про фінансові результати «Інші витрати» внаслідок того, що ним двічі відображено суму безповоротної фінансової допомоги у розмірі 530 000 грн.

Між позивачем та ТОВ «БРИЛЛИАНТ АВТО» () було укладено договір надання безповоротної фінансової допомоги №17 від 27.09.2017, за яким позивач надав безповоротну фінансову допомогу у розмірі 530 000 грн. На виконання умов договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «БРИЛЛИАНТ АВТО» зазначену суму безповоротної фінансової допомоги, що підтверджується банківською випискою від 29.07.2017 та платіжним дорученням №262 від 29.09.2017.

Позивачем укладено з ТОВ «Компанія з управління активами «ІНВЕСТГРУП»» () договір позики №7/13 від 17.06.2013, за яким позивач отримав позику у розмірі 15 000 000 грн. За умовами договору позивач повинен сплачувати проценти за користування позикою у розмірі 15% річних щомісячно. Додатковою угодою від 31.08.2017 до договору позики №7/13 від 17.06.2013 було змінено суму позики та розмір процентів.

Нарахування процентів за ІV квартал 2017 року позивачем здійснювалось відповідно до Розрахунку процентів за використання позики за жовтень 2017 року у розмірі 343909,05 грн., Розрахунку процентів за використання позики за листопад 2017 року у розмірі 300539,72 грн., Розрахунку процентів за використання позики за грудень 2017 року у розмірі 305054,26 грн., усього на загальну суму 949 503,03 грн.

Відповідно до висновку експерта №324 від 25.05.2020 за результатами проведення економічної експертизи, що здійснена на підставі первинних документів позивача, щодо наявності розбіжності між нарахованими та відображеними відсотками за ІV квартал 2017 року у сумі 530 000 грн. за договором позики №7/13 від 17.06.2013 документально не підтверджуються

Досліджені судом первинні документи позивача не містять недоліків за формою та змістом. Доказів, що підтверджують протилежне, відповідачем не надано, а судом не виявлено.

З огляду на викладене, доводи податкового органу про включення позивачем двічі у рядку 2270 «Інші витрати» звіту про фінансовий результат суму безповоротної фінансової допомоги наданої ТОВ «БРИЛЛИАНТ АВТО» на загальну суму 530 000 грн. не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наданими до матеріалів справи документами та висновком експерта.

Судом встановлено, що у перевіряємий період виходячи із змісту акта перевірки, податковим органом було встановлено порушення позивачем щодо несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму штрафних санкцій з податку на додану вартість 14 593,75 грн.

Усі зазначені у акті перевірки розрахунки коригування кількісних і якісних показників виписано позивачем на отримувачів (покупців), які не зареєстровані як платники податку на додану вартість, тобто не надаються покупцю. Кожний розрахунок коригування кількісних і якісних показників заповнено відповідно до форми Додатку 2 до податкової накладної, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» (далі - Порядок №1307).

Суд зазначає, що податковим органом визначено кількість днів простроченої реєстрації з урахуванням 15-денного терміну з дня виписки розрахунків коригування кількісних і якісних показників, що спростовується нормами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу, відповідно до яких позивачем своєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування.

Зазначене зумовлює відсутність порушення позивачем граничного терміну реєстрації розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, і як наслідок, застосування до нього відповідальності за таке порушення є безпідставним.

Більш того, відповідачем ані в акті перевірки, ані в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на здійснення відповідачем зазначених порушень податкового законодавства.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на проведення судово-економічної експертизи по справі у розмірі 18500,00 грн. суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст.16 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертиз.

Відповідно до ч.5 ст.137 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що позивачем було отримано рахунок №1205 від 29.01.2020 на оплату проведення економічної експертизи по ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2019 по справі №280/4535/19 на загальну суму 18500 грн. від ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро», оплату якого здійснено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №2898 від 13.02.2020.

Витрати пов`язані з проведенням експертизи підтверджуються рахунком №1205 від 29.01.2020 та платіжним дорученням №2898 від 13.02.2020.

Так, суд вважає обґрунтованими та підтвердженими витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Доводи контролюючого органу, викладені у запереченні від 01.07.2020 про те, що вказані позивачем витрати не підтверджуються, у зв`язку із відсутністю договору з експертом та акту приймання-здачі виконаних робіт, спростовуються вищезазначеними положеннями ч.5 ст.137 КАС України. При цьому, будь-яких конкретних посилань не неспівмірність витрат, чи їх недоведеність контролюючим органом не надано.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 16 251,21 грн. підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОН АВТО» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОН АВТО» (69083, м. Запоріжжя, вул. Складська, б.8 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 23.07.2019 №, №, №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОН АВТО» судовий збір у розмірі 16 251,21 (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят одна) гривня 21 копійка та витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 18500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21.09.2020.

Суддя М.С. Лазаренко