Справа № 547/496/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 р.Справа № 547/496/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Сінчука Ярослава Юрійовича на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16.06.2020, головуючий суддя І інстанції: Харченко В.Ф., вул. Шевченка, 31, смт. Семенівка, Семенівський, Полтавська, 38200, повний текст складено 16.06.2020 по справі № 547/496/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Сінчука Ярослава Юрійовича Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу серія ДП 18 № 672342 від 03.06.2019,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 ( далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції Сінчука Ярослава Юрійовича ( далі - поліцейський Сінчук Я.Ю., позивач), Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ( далі - УПП у м.Кременчуці, відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову, винесену поліцейським Сінчуком Я.Ю. від 03.06.2019 серія ДП 18 № 672342 про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 16.06.2020 адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 672342 від 03.06.2019 поліцейського Сінчука Я.Ю., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу 255 грн, і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції поліцейський Сінчук Я.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вага транспортного засобу позивача не перевищує 24 тони, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу маса вантажного автомобіля та причіпу з навантаженням складає 37,95 тон. Вказав, що судом першої інстанції помилково вказано, що під дорожнім знаком 3.3.« Рух вантажних автомобілів, маса яких перевищує 24т, заборонено» розташована табличка « при t +28 С», оскільки такий дорожній знак встановлений лише з табличкою 7.44. «Час дії» ( з 09:00 до 21:00).

07.07.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду клопотання поліцейського Сінчука Я.Ю. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

09.07.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відмовлено в задоволенні клопотання поліцейського Сінчука Я.Ю. про звільнення від сплати судового збору.

09.07.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу поліцейського Сінчука Я.Ю. залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору.

14.09.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

22.09.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання поліцейського Сінчука Я.Ю. задоволено та продовження строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

23.09.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі № 547/496/19.

23.09.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Частиною.2 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.

03.06.2019 поліцейським Сінчуком Я.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 672342, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф 255 грн, відповідно до змісту якої 03.06.2019 о 12 год. 05 хв. на автодорозі Полтава-Олександрія, М-22 на 99 км водій ОСОБА_1 (позивач), керуючи транспортним засобом КАМАЗ 45 143, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 Правил дорожнього руху "Рух автомобілів маса яких більше 24 тонн заборонено", Розділ 33 ПДР, чим скоїв адміністративні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КупАП.

Вважаючи таку постанову відповідача протиправною позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем до суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення спірної постанови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України оскаржувану постанову про накладення штрафу за порушення приписів ч.1.ст.122 КУпАП , колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП <…> порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг <…> тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 3.3 розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаком «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

на вантажні автомобілі, які мають похилу білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Приписами ч.1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і звязку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу за порушення позивачем вимог п. 3.3. Розділу 33 ПДР України - «Рух вантажних автомобілів, маса яких перевищує 24 тонни, заборонено» під час керування транспортним засобом КАМАЗ 45 143 ТОВ «АГРІС», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Між тим, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 КАМАЗ 45 143 має повну масу 21950, а маса без навантаження складає 9850.

Враховуючи, що максимальна маса навантаженого транспортного засобу КАМАЗ 45 143 ТОВ «АГРІС» становить 21 950, а п.3.3 Розділу 33 ПДР України встановлює обмеження щодо руху автомобілів, маса яких перевищує 24 тони, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не порушено п. 3.3 Розділу 33 ПДР України, а відтак склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відсутній.

Посилання апелянта на те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу маса вантажного автомобіля та причіпу з навантаженням складає 37,95 тон колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки оскаржувана постанова жодних відомостей про причіп не містить, а транспортним засобом, за керування яким позивача притягнуто до відповідальності, визначено КАМАЗ 45 143.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було надано відповідачем належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, КУпАП, колегія суддів вважає недоведеною вину останнього у вчиненні правопорушення і, як наслідок, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, але з інших мотивів та підстав, наведених вище.

Щодо інших доводів відповідача колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі наведені вище докази, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального права, а також неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, що має наслідком зміну рішення суду першої інстанції з підстав та мотивів задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Сінчука Ярослава Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року по справі № 547/496/19 змінити з підстав та мотивів задоволення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) Я.В. П`янова О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 29.09.2020