Справа № 620/3831/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 вересня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3831/20

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю. О. при підготовці адміністративної справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на матеріали справи, на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Вирішуючи вказану заяву суд враховує таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Пунктом 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Статтею 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною четвертою статті 12 Кодексу визначено виключний перелік справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження. Суд звертає увагу, що спір, який виник між позивачем та відповідачем до зазначеного переліку не віднесений.

У свою чергу, пунктом 1 частини шостої статті 12 Кодексу встановлено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги п.1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

При цьому, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Окрім того, суд зазначає, що розгляд справи в спрощеному позовному провадженні не перешкоджає поданню будь-яких доказів до суду, в тому числі і клопотання про призначення експертизи.

У зв`язку з наведеним, ураховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі суд вважає, що в задоволенні заяви позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 167, 248, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - залишити без задоволення.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Скалозуб