Справа № 742/1896/20
Суддя: Циганко М. О.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/45/20
Єдиний унікальний № 742/1896/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Циганко М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чорного Євгенія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чорного Євгенія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 20 червня 2020 року поліцейським роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чорним Є. В. винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2715214, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Зокрема, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач 20 червня 2020 року о 23 год. 19 хв. в м. Києві по проспекту Екімінському керуючи транспортним засобом Мерседес д.р.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 34 Правил дорожнього руху України - порушення правил дорожньої розмітки (а саме перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3. ПДР ) , але позивач стверджує, що зазначених ПДР України він жодним чином не порушував, та доводив це відповідачеві на місці зупинки його транспортного засобу, але поліцейський при винесенні постанови не взяв до уваги відповідні пояснення позивача та не дослідив всіх обставини справи в сукупності, і за результатами необ`єктивного та однобічного розгляду справи виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням штрафу, тому позивачем і подано позов про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, категорично стверджуючи про не порушення ним ПДР України.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися , хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, надавши суду відповідні заяви по суті справи про невизнання ними позовних вимог, посилаючись на доводи викладені в зазначених завах.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи…(ч.1 ст.283 КУпАП).

З описової частини Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2715214 вбачається, що позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки позивач 20 червня 2020 року о 23 год. 19 хв. в м. Києві по проспекту Екімінському керуючи транспортним засобом Мерседес д.р.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 34 Правил дорожнього руху України - порушення правил дорожньої розмітки (а саме перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3. ПДР ).

При цьому, в редакції яка діяла на момент розгляду справи відповідачем, ч.1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зокрема, згідно п.п.1.3 п.34.1 Розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, заборонено перетинати лнії 1.3. яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

З проглянутого судом відеозапису, наданого Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, вбачається факт зупинки поліцейським позивача, під час якої позивачем ОСОБА_1 заперечується факт порушення ПДР, а інший відеозапис наданий поліцією, взагалі жодним чином не відтворює обставин порушення ПДР позивачем, крім руху по дорозі якогось автомобіля (напевно поліцейського), що викликає сумнів у суду щодо неконкретності винесеної постанови, щодо часу і місця правопорушення, та те, що поліцейським зроблено висновок про порушення ПДР та винесено оскаржувану постанову спираючись на припущення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3,8 Конституції України, ст.8 КАС України).

Зі змісту частини 3 ст.62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем поліцейським роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чорним Є. В. розгляд справи носив формальний характер, без з`ясування вини особи в його вчиненні, а також з`ясування інших обставини адміністративної справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а навпаки з тих доказів які надала поліція, взагалі жодним чином не підтверджуються обставини порушення ПДР позивачем, крім руху по дорозі якогось автомобіля (напевно поліцейського), та факт спілкування між позивачем та поліцейським , під час якої ОСОБА_1 заперечується факт порушення ПДР, що свідчить про неконкретність винесеної постанови, щодо часу і місця правопорушення, та те, що поліцейським зроблено висновок про порушення ПДР та винесено оскаржувану постанову спираючись на припущення, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, визнати протиправною та скасувати .

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 19, 72, 90, 241, 243, 286, 293, 295, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чорного Євгенія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАМ № 2715214, винесену 20 червня 2020 року командиром роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чорним Євгенієм Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Циганко