Справа № 520/8975/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р. № 520/8975/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання Мараєвої О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2, м. Харків, 61013, ) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, буд. 11 г, м. Київ, 04119, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківводоканал", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками акту проведеної перевірки підприємства, на підставі яких прийнято спірне податкове повідомлення рішення. Позивач вважає, що висновок про несвоєчасну реєстрацію податкових накладних з ПДВ на суму 4992275,58 грн., складених підприємством у січні 2020 року, є не обґрунтованим. При цьому, позивач посилається на те, що в силу спеціальної направленості його господарської діяльності, він позбавлений можливості витрачання коштів за напрямками, які не входять до складу тарифу, що обумовлює відсутність поповнення ним електронного рахунку в СЕА з ПДВ. Також, позивач вважає, що в його діях відсутня вина через протиправну бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Від представника відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та надано відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що в ході камеральної перевірки встановлено, що в порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України підприємством не своєчасно проведено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з ПДВ за період січень 2020 року. Зазначає також, що норми податкового законодавства не передбачають підстав звільнення Комунального підприємства "Харківводоканал" від обов`язку своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних чи від відповідальності за не вчинення таких дій та/або ставили б його в залежність від направленості господарської діяльності платника податків, його тарифів. Контролюючий орган вважає, що саме протиправні дії позивача щодо відсутності поповнення електронного рахунку з ПДВ призвели до наявності від`ємного ліміту та як наслідок неможливості реєстрації податкових накладних. Також, відповідач вважає, що підприємство мало необхідну кількість коштів для сплати податкових зобов`язань з ПДВ, проте не виконано свій податковий обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податків в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України. Також, відповідач посилається на те, що жодних офіційних повідомлень про зміни в роботі системи Єдиного реєстру податкових накладних до нього не надходило, а тому підстави для звільнення позивача від відповідальності за вказане порушення відсутні.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій позивач з доводами податкового органу, викладеними у відзиві на позов, не погоджується. Обґрунтовуючи свою позицію, підприємство зазначає, що саме неотримання субвенції за 2017 рік стало підставою для сталого від`ємного значення його електронного рахунку в системі електронного адміністрування з ПДВ, яке переходила з року в рік. Також, посилається, що поза увагою відповідача залишився той факт, що підприємство використовує такий спосіб проведення розрахунків, як зарахування зустрічних вимог. При цьому, позивач зазначає, що збитковість тарифу, підтверджена висновком експертного дослідження, та відсутність компенсації з боку держави таких збитків обумовлює їх накопичення з наростаючим підсумком, об`єктивно унеможливлюють виконання вимог контролюючого органу щодо поповнення електронного рахунку підприємства. Також посилається на намагання ним зареєструвати податкові накладні , проте, відмову в їх реєстрації ним отримано поза межами операційного дня, що дає підстави вважати про завчасну реєстрацію спірних податкових накладних.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що фахівцями Офісу великих платників податків Державної податкової служби проведено камеральну перевірку Комунального підприємства "Харківводоканал" з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних за період січень 2020 року, за результатами якої було складено акт перевірки від 27.03.2020 № 210/28-10-54-10-06/03361715 (т.12 а.с.234-238).

За наслідками проведеної камеральної перевірки контролюючим органом встановлено порушення Комунальним підприємством "Харківводоканал" п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, складених у січні 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідальність платника за фактом встановлених порушень передбачена ст.120-1 Розділу ІІ Податкового кодексу України.

Не погодившись з висновками акту перевірки позивач надав свої заперечення до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (т.2 а.с. 9-13), за результатами розгляду яких листом від 21.04.2020 №15728/10/28-10-54-10-13 вказані висновки акту перевірки залишені без змін (т. 2 а.с. 14-16).

На підставі висновків акту камеральної перевірки від 27.03.2020 № 210/28-10-54-10-06/03361715, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 №, яким до Комунального підприємства "Харківводоканал" застосовано штрафні санкції на загальну суму 600243,77 грн. на підставі п. 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України (т. 1 а.с. 240).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України (т. 2 а.с. 1-7), проте рішенням Державної податкової служби України від 06.07.2020 №21089/6/99-00-06-02-05-06 у задоволенні скарги було відмовлено, а податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 № залишено без змін (т. 1 а.с. 185-189).

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням звернувсь до суду з даним позовом.

З додатку до спірного податкового повідомлення-рішеня вбачається, що позивачем здійснено реєстрацію податкових накладних, складених у січні 2020 року з порушенням строку, передбаченого статтею 201 Податкового Кодексу України, для реєстрації податкової накладної.

Суд зазначає, що платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.200-1.4 ст.200-1 ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу; б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку; в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України; г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.41 статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість показники системи електронного адміністрування з податку додану вартість» обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком: з 1 липня 2015 р. - для платників, що зареєстровані платниками податку до 1 липня 2015 р.; з дати реєстрації платником податку, зазначеної у реєстрі платників податку, - для платників, що зареєстровані платниками податку після 1 липня 2015 року.

Системний аналіз викладених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника прогресивної шкали штрафу в залежності від кількості днів порушення строку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

Зі змісту матеріалів справи встановлено, що позивачем несвоєчасно було здійснено реєстрацію податкових накладних з податку на додану вартість, складених позивачем у січні 2020 р. на суму 4992275,58 грн., що стало підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення від 24.04.2020 № , яким до КП Харківводоканал застосовано штраф у розмірі 600243,77 грн. на підставі п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.

Фактичні дані щодо реквізитів, дати реєстрації та суми реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, які були предметом перевірки та наведені в вищезазначеному акті визнаються сторонами, спір щодо цих обставин між сторонами відсутній.

Отже суть предмету спору полягає у досліджені правомірності застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п.120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, податкове правопорушення, як і правопорушення будь-яке, має суб`єктивну сторону, тобто це повинно бути умисне порушення норм закону, або умисне його невиконання платником податків, коли він повинен його виконати.

Суд зазначає, що при досліджені рішення, дій чи бездіяльності, суд керується критеріями визначеними ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд вважає прийнятними та такими, що підлягає застосуванню до спірних відносин позиції вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом, відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції, у якому суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Судом встановлено, що фактично у періоді, що перевірявся Комунальне підприємство «Харківводоканал» є єдиним підприємством, яке здійснює централізоване водопостачання та водовідведення м. Харкова та населених пунктів Харківської області, працюючи в умовах дії тарифів, встановлених державним органом - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які не покривають фактичних витрат підприємства.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державна політика у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується, зокрема, на таких принципах: регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги у випадках, визначених законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку споживача, місцезнаходження та форми власності юридичних осіб тощо; дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг.

З метою забезпечення доступності мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлюються тарифи на деякі види житлово-комунальних послуг, зокрема, на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Разом з тим, встановлені тарифи, як правило, не покривають фактичних витрат надавачів житлово-комунальних послуг.

У зв`язку з цим та з метою забезпечення відшкодування різниці між встановленими тарифами та фактичними витратами надавачів послуг, безперебійного надання житлово-комунальних послуг належної якості держава запровадила механізм субвенцій, які перераховуються з державного бюджету місцевим бюджетом з подальшим перерозподілом між постачальниками житлово-комунальних послуг.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 № 820/1410/18.

Приписами п.200-1.3 ст.200-1 ПК України передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ., де: ?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; ?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; ??ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 2001.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника ?ПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Положення п.200-1.4 ст. 200-1 Податкового кодексу України визначають перелік допустимих джерел поповнення реєстраційного ліміту у межах системи електронного адміністрування з податку на додану вартість, якими, окрім іншого є, власні кошти платника податку, які він перераховує на рахунок у межах системи електронного адміністрування для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, а також з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Тобто, однією із складових формули є показник суми ?ПопРах , який враховує суму коштів субвенції з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення як джерело поповнення системи електронного адміністрування з податку на додану вартість.

Порядок та строки врахування таких сум у системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, який передбачає спрощення порядку збільшення реєстраційної суми на суму коштів, отриманих платником в рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 р. № 967 внесено зміни до Порядку № 569 в частині збільшення реєстраційної суми на суму коштів, отриманих платником у рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Так, п.9 Порядку № 569 було доповнено абзацом наступного змісту: "У разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами".

Відповідно до пункту 11 Порядку № 569 показники системи електронного адміністрування з податку додану вартість обліковуються у розрізі платників податку наростаючим підсумком.

З аналізу викладеної норми суд доходить висновку, що показники системи електронного адміністрування розраховуються у порядку п. 200-1.3 ст.200-1 Податкового кодексу України та пункту 9 Порядку № 569 й функціонують на засадах нерозривності показників формули під час розрахунку реєстраційного ліміту платника податку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375 затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, відповідно до якого підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.

Аналогічні за змістом положення містяться і у затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 р. № 332 Порядку та умови надання у 2017 році субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах підприємствам, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що на виконання викладених порядків про надання субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах у 2017 році Комунальним підприємством «Харківводоканал» було укладено Договір про організацію взаєморозрахунків з державним бюджетом за якими, у 2017 році підприємство повинно було отримати 48247167,36 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом судових рішень у справах за № 820/1237/16, № 820/2392/17, №820/531/18, № 820/4746/18, №820/1410/18 судом встановлено, що субвенція на погашення заборгованості з різниці в тарифах у 2015 році у розмірі 66 592 159,38 грн. не була врахована у сумі реєстраційного ліміту позивача у строки та у порядку визначеному п.9 Постанови № 569, а лише 04.11.2016 була зарахована до рахунку Комунального підприємства «Харківводоканал». Тобто реєстраційний ліміт позивача в системі електронного адміністрування з податку на додану вартість протягом одного року та чотирьох місяців функціонував без врахування джерела поповнення системи електронного адміністрування з податку на додану вартість у розмірі 66 592 159,38 грн.

Відповідно до обставин, які були встановлені постановою Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 820/1410/18, бездіяльність Міністерства фінансів України у форми неприйняття рішення про перерахування сум субвенцій у розмірі 74768244,37 грн. позбавило позивача можливості розрахуватись перед державним бюджетом з податку на додану вартість.

Аналіз викладеного обумовлює висновок про те, що обставина протиправної бездіяльності Міністерства фінансів України обумовила відсутність на рахунку Комунального підприємства «Харківводоканал» у системі електронного адміністрування з податку на додану вартість 74 768 244, 37 грн.

У цьому зв`язку суд погоджується з доводами Комунального підприємства «Харківводоканал» про те, що від`ємні показники реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування з податку на додану вартість впливають та, у випадку переважання від`ємних показників, які сформувались у попередньому часовому проміжку, формують від`ємний показник формули при новому розрахунку.

Формування від`ємного значення рахунку Комунального підприємства «Харківводоканал» в системі електронного адміністрування з податку на додану вартість обумовлене, в тому числі відсутністю джерела поповнення такого рахунку субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення через протиправну бездіяльність Міністерства фінансів України.

Отже, від`ємні показники реєстраційного ліміту Комунального підприємства «Харківводоканал» у 2020 році були сформовані у порядку пункту 11 Постанови № 569: накопичувальним принципом шляхом врахування від`ємних показників рахунку позивача у системи електронного адміністрування з податку на додану вартість за 2015-2017 роки у 2020 році.

Тобто формула, яка функціонує у порядку п.200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України та пункту 9 Порядку № 569, розраховується без врахування 74 68 244, 37 грн., що формує значний розрахунковий недолік на рахунку позивача через недотримання органами влади встановленої процедури.

При цьому, суд зазначає, що підприємство не мало можливості перерахувати грошові кошти зі свого поточного рахунку на електронний рахунок в СЕА з ПДВ, оскільки його діяльність у зв`язку з тарифним регулюванням, носила збитковий характер.

Факт збитковості діяльності підприємства внаслідок економічної необґрунтованості тарифу у 2018 підтверджено висновком комісійного експертного дослідження від 17.12.2018 №21268/27963, а у 1 кварталі 2019 року висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи від 26.03.2020 №20512/23823-23824. Оскільки показники прибутковості господарської діяльності формуються за накопичувальним підсумком, то від`ємні показники переходять з року в рік, що обумовлює відсутність прибутку у КП «Харківводоканал» протягом тривалого періоду часу.

Відповідно до Звіту про фінансові результати КП «Харківводоканал» за січень 2020 року збитки підприємства за спірний період дорівнюють 7928 тис. грн., що обґрунтовано доводить відсутність вільних обігових коштів.

Оскільки державне регулювання тарифів та збиткова діяльність позивача унеможливлюють спрямування коштів за напрямками, що не передбачені структурою тарифу, то єдиними джерелом формування показника ?ПопРах для підприємства залишаються кошти субвенцій.

Матеріали справи містять докази того, що позивач двічі з початку роботи СЕА з ПДВ мав право на отримання сум субвенцій та зарахування їх на його електронний рахунок: перший раз у 2015 році в розмірі 66592159,48 грн., другий раз у 2007 році у розмірі 123015395,73 грн. Однак, якщо у 2015 році кошти субвенцій були лише несвоєчасно відображені на електронному рахунку підприємства, то у 2017 році КП «Харківводоканал» отримало лише частку у розмірі 48247167,36 грн. від належної йому субвенції. Кошти у розмірі 74768228,37 грн. на рахунок підприємства так і не надійшли.

Втім, загальна заборгованість держави перед КП «Харківводоканал» згідно протоколу Територіальної комісії з питань узгодження різниці в тарифах Харківської обласної державної адміністрації від 05.07.2018 № 3 щодо відшкодування збитків КП «Харківводоканал» на покриття різниці в тарифах складає 356 355 781, 91 грн. та до теперішнього часу підприємству не повернута.

Беручи до уваги наведене, враховуючи необхідність здійснення поточної діяльності (зокрема, сплату податків, закупівлю необхідних матеріалів тощо) суд погоджується з доводами позивача про відсутність у позивача вільних обігових коштів, які могли б бути спрямовані на поповнення рахунку в СЕА ПДВ.

Аналіз структури тарифу КП «Харківводоканал» вказує на те, що такої статті витрат, як поповнення електронного рахунку в системі електронного адміністрування не передбачено.

Отже, підприємство позивача не мало жодної можливості виконати вимоги ПК України та спрямувати грошові кошти зі свого поточного рахунку на електронний рахунок в СЕА з ПДВ, оскільки КП «Харківводоканал» не може спрямовувати кошти за напрямками не передбаченими структурою тарифу.

Таким чином, запроваджений механізм державного регулювання послуг позивача виключає для Підприємства використання такого джерела поповнення електронного рахунку, як грошові кошти, та залишає єдине доступне для нього джерело - суми належних йому субвенцій.

Враховуючи обставини відсутності перерахування на рахунки Комунального підприємства «Харківводоканал» субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що, у порядку п.200-1.4 ст.200-1 Податкового кодексу України є джерелом поповнення рахунку системи електронного адміністрування з податку на додану вартість, суд зазначає, що позивач не мав можливості здійснювати реєстрацію податкових накладних у строки передбачені статтею 201 Податкового кодексу України.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що підприємством вчинялись певні дії з метою своєчасної реєстрації спірних податкових накладних, а саме вказані направлялись на реєстрацію, проте, в їх реєстрації відповідачем було відмовлено, про що позивача повідомлено відповідними квитанціями з певними затримками поза межами операційного дня.

Втім, при наявності достатнього розміру показника ?Перевищ та своєчасному направленні на реєстрацію 2437 податкових накладних на суму ПДВ 4992275,58 грн., виданих з 16.01.2020 по 31.01.2020, підприємством квитанції щодо їх реєстрації (відмови в реєстрації) не отримано.

У зв`язку з чим, підприємством направлялись запити до контролюючого органу, на які у реєстрації вказаних накладних фактично було відмовлено.

Суд зазначає, що встановлені обставини свідчать про відсутність у позивача складу податкового правопорушення, оскільки порушення встановлених строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування сталося з причин, що не залежали від позивача.

Як слідує з рішення ЄСПЛ по справі Рисовський проти України від 20.10.2011р. особливу важливість набуває принцип належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належній і якомога послідовніший спосіб.

У контексті обставин справи суд наголошує на змісті пункту 71 рішення по справі Рисовський проти України, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків, а ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За таких обставин, суд зазначає, що підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відсутні.

З посиланнями відповідача на застосування позивачем касового методу, що обумовлює наявність грошових коштів на поповнення електронного рахунку в СЕА з ПДВ, суд не погоджується, оскільки поза увагою відповідача залишився той факт, що також не було досліджено під час проведення перевірки, що розрахунки за господарськими операціями не завжди проводились грошовими коштами.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем проводяться такі розрахунки, як зарахування зустрічних вимог згідно угод про залік зустрічних однорідних вимог від 16.01.2020 №8-Ф та №13-Ф з повідомленням від 17.01.2020 №18-Ф, а відтак наведені доводи контролюючого органу є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з висновками акту камеральної перевірки від 27.03.2020 № 210/28-10-54-10-06/03361715, та вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 № , прийняте на підставі таких висновків, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, відповідачем не доведено правомірність податкового повідомлення-рішення від 24.04.2020 № , а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2, м. Харків, 61013, ) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, буд. 11 г, м. Київ, 04119, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 24.04.2020 №, яким до Комунального підприємства "Харківводоканал" застосовано штрафні санкції у розмірі 600243,77 грн. (шістсот тисяч двісті сорок три гривні 77 копійок).

Стягнути на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул.Шевченка, буд.2, м.Харків, 61013, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул.Дегтярівська, буд.11 г, м.Київ, 04119, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 9003,65 грн. (дев`ять тисяч три гривні 65 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.