Справа № 140/12529/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/12529/20

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., вивчивши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління з питань праці виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління з питань праці виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови від 10.09.2019 про накладення штрафу в розмірі 111690,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

21.09.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. На обґрунтування вказаної заяви представник позивача з посиланням на ті ж самі причини пропуску строку звернення до суду, що були зазначені у позовній заяві від 28.08.2020, просить поновити даний строк.

Розглянувши заяву представника позивача та зважаючи на часткове усунення недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі судді від 02.09.2020, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

У свою чергу, відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа «Мельник проти України») погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Як вбачається з позовної заяви, ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 10.09.2019 про накладення штрафу в розмірі 111690,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду документа про сплату судового збору в сумі 1 116,90 грн., а також подання письмової заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску, а також надання належним чином засвідчених та читабельних копій документів (зокрема, оскаржуваного рішення), доданих до позовної заяви разом з їх копіями, належним чином засвідченими, для відповідача, а також шляхом подання нової редакції позовної заяви із зазначенням відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України стосовно представника позивача та відповідача.

21.09.2020 представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, у якій вказує, що позивач з 2011 року перебуває за межами м. Луцьк, за кордоном в США, у свою чергу підприємницька діяльність була під наглядом її брата ОСОБА_2 , якому надано довіреність на здійснення представництва за її відсутності. Разом з тим, дії щодо перевірки були здійсненні всупереч вимог законодавства без її присутності.

Крім того, документи щодо проведення перевірки направлялись за адресою АДРЕСА_1 . Однак, за вказаною адресою позивач не зареєстрована та не проживає. Вказує, що зазначена адреса зазначалась ФОП ОСОБА_1 при здійсненні реєстрації підприємницької діяльності, проте на сьогодні не внесені зміни щодо місця її проживання.

Також зазначає, що про проведення перевірки і складені документи за її результатами їй стало відомо після ознайомлення представника позивача Гайдука С. Д. з матеріалами ВП 57879629. Інший її представник ОСОБА_2, якому надано довіреність для здійснення загального представництва за її відсутності не повідомляв ФОП ОСОБА_1 про проведення зазначеної перевірки. У свою чергу, 27.08.2020 її представником Гайдуком С. Д. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було отримано копію оскаржуваної постанови від 10.09.018.

Крім того, представник позивача зазначає, що пред`явлення позову 20.02.2020 здійснювалось за відсутності оскаржуваної постанови від 10.09.2018.

Разом з тим, суд зазначає, що зважаючи на те, що позивач з 2011 року постійно проживає в США, про що остання сама стверджує, можливості у відповідача повідомити ФОП ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про проведення перевірки у відповідача не було.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач при реєстрації підприємницької діяльності зазначила адресу АДРЕСА_1 . Проте, як стверджує позивач, вона за даною адресою не зареєстрована та не проживає. Разом з тим, суд зазначає, що доказів повідомлення контролюючий орган про зміну адреси позивач суду не надала, що також виключає можливість повідомити її про проведення перевірки.

Також, як уже було зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 02.09.2020, суд вважає безпідставними твердження представника позивача про те, що про проведення перевірки і складені документи за її результатами ФОП ОСОБА_1 стало відомо після ознайомлення 27.08.2020 її представника Гайдука С. Д. з матеріалами виконавчого провадження, оскільки як вбачається з КП «Діловодство спеціалізованого суду» ФОП ОСОБА_1 зверталася до суду з аналогічними позовними заявами 20.02.2020 та 13.04.2020 (справа №140/951/20 та №140/5790/20).

З цих же підстав, суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що інший представник ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не повідомив її про проведення зазначеної перевірки, оскільки, як стверджує позивач, вона з 2011 року перебувала в США, а підприємницька діяльність, що здійснюється в Україні перебувала під наглядом брата ОСОБА_2 , якому надано довіреність на здійснення загального представництва за її відсутності, яким, окрім іншого, 20.08.2018 подавалась до відповідача заява про незгоду з результатами перевірки.

Посилання представника на те, що перша заява подана 20.02.2020 без оскаржуваної постанови від 10.09.2018, також не є підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки звернення 20.02.2020 до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови №1172 від 10.09.2018 про накладення штрафу, свідчить про обізнаність позивача та її представника з оскаржуваною постановою. Також, як доказом підтвердження обізнаності з оскаржуваною постановою є лист Першого відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) від 04.03.2020, яким повідомлено представника позивача Гайдука С. Д. про те, що постанова №1172 від 10.09.2018 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 111690,00 грн. штрафу, станом на дату подання звернення не перебуває на виконанні у відділі.

Отже, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач не надав.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Вирішуючи питання щодо поважності таких причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені статтею 122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №340/685/19, від 10 жовтня 2019 року у справі №140/721/19.

Водночас, суд звертає увагу, що позовна заява подана позивачем до суду після спливу досить тривалого часу з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення визначених законом вимог, та будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом не надано.

Таким чином, вказані представником позивача підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнаються неповажними, а тому заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки наведені у позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду визнані неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, тому дана позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління з питань праці виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко