Справа № 420/811/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/811/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСКО" (вул..Новосельського,40, м.Одеса, 65029) до Одеської митниці Держмитслужби (вул..Івана та Юрія Лип, 21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправними дій Одеської митниці Держмитслужби щодо витребування додаткових документів, складанні рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та складанні Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2020/00014, визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2020/000142, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСКО" до Одеської митниці Держмитслужби за результатом якої позивач просить суд:

визнати протиправними дії Одеської митниці Держпмитслужби щодо витребовування додаткових документів та складанні рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та складанні Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/00014;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/000142.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.01.2020 р. ТОВ «БАСКО» звернулося до Одеської митниці ДФС з митною декларацією № UA500030/2020/00201358 щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: мішки пакувальні, плетені з поліпропіленових стрічок - синтетичного текстильного матеріалу, в тюках: - із вторинної сировини.

За результатами перевірки поданої ТОВ «Баско» митної декларації UA500020/2020/201358 Одеською митницею ДФС митним підрозділом ВМО1 п/п «Одеса-центральний» прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та Одеською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, про що складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500020/2020/00014. З такими рішенням Одеської митниці Позивач не погоджується вважає їх неправомірним та незаконними.

16 березня 2020 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов згідно якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що під час митного контролю товарів за митною декларацією (МД) №UA500020/2019/201358 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну варгість товарів; здійснення запиту додаткових документів, а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення «митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підгвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надалі позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

Відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.10.2019 № XF191024W1-C в вартість товару входить вартість упаковки. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Згідно п. 1.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.10.2019 № XF191024W1-C продавець повинен надати покупцеві експортну декларацію та сертифікат якості, але зазначені документи до митного оформлення не надавались. У пакувальному листі від 24.11.2019 № XF191024W1-P значиться інформація щодо сировини виготовлення пакувальних мішків с розміром 55x105см (вагою 70г), яка суперечить даним вказаним у інших документах (інвойсі, контракті). Надані позивачем документи не містили всіх відомостей, шо підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. За результатом проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між органом доходів та зборів та декларантом з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний метод.

07 квітня 2020 року представником позивача, через канцелярію суду, подано відповідь на відзив, вякому позивач зазначив, що у відзиві відповідачем не надано жодних аргументів та не додано доказів та не зазначено про наявність будь-яких обмежень, передбачених частиною 1 статті 58 МК України, які виключають використання основного методу. А тому підстав використовувати всі подальші методи просто немає. Аргументи митного органу щодо недоліків поданих до митного оформлення документів, так само як і посилання у зв`язку з цим на положення статті VII ГАТТ, є безпідставними, позивачем доданими документами підтверджена правомірність використання основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 року вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 26.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін, судом, на підставі положень ч.9 ст.205 КАС України, вирішено розглянути справу в порядку письмового провадження 28.09.2020 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.01.2020 року ТОВ «БАСКО» звернулося до Одеської митниці ДФС з митною декларацією № UA500030/2020/00201358 щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: мішки пакувальні , плетені з поліпропіленових стрічок - синтетичного текстильного матеріалу, в тюках: - із вторинної сировини розміром 50x100 см, вагою 50 гр. 60000 шт., - із первинної сировини розміром 55x105 см., вагою 60 г. 84238 шт; - із первинної сировини розміром 55x105 см., вагою 70 г, 28446 шт; Торгівельна марка відсутня, виробник: TAIAN XINFENG PLASTIC PRODUCTS CO., LTD, країна виробництва - Китай (CN).

Одночасно з митною декларацією були надані документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: Договір (контракт) XF191024W1-C від 24.10.2019 року укладений між САВМ Trading (Каліфорнія, США) та ТОВ «БАСКО», інвойс між САВМ Trading та ТОВ «БАСКО» № XF191024W1 DATA 24.11.2019 р., коносамент 52 від 11.12.2019 р., пакувальний лист № XF191024W1-P від 24.11.2019 р.; сертифікат походження товару 19С3709А0394/00003.

Митна вартість товару була визначена позивачем за ціною контракту.

Ціна товару визначена в п. 2.1 Контракту за сплетені поліпропіленові мішки: - із вторинної сировини розміром 50x100 см, вагою 50 г. - 0,0724 дол. США/шт., - із первинної сировини розміром 55x105 см., вагою 60 г. - 0,1 дол. США/шт.; - із первинної сировини розміром 55x105 см., вагою 70 г. - 0,116 дол. США/шт..

Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки докумнетів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, , а саме:

1) Відповідно до пп. В) п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається така складова митної вартості , як вартість пакувальних матеріалів або робіт, пов`язаних з пакуванням.

Згідно п. 2.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.10.2019 № XF191024W1- С в вартість товару входить вартість упаковки. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. 2) Згідно п.1.3. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.10.2019 № XF191024W1- С продавець повинен передати покупцю експортну декларацію та сертифікат якості, але зазначені документи до митного оформлення не надавались. 3) У пакувальному листі від 24.11.2019 № XF191024W1-P значиться інформація щодо сировини виготовлення пакувальних мішків з розміром 55x105 см. Вагою 70 г., яка суперечить даним вказаним у інших документах (інвойсі, контракті.

Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ Одеською митницею ДФС було витребовано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) вилиску з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів

20 січня 2020 р. ТОВ «Баско» подало пояснення щодо повідомлення митниці 1295662 від 20.01.2020 р. заМД UA500030/ т де зазначило, що відповідно до п. 2.2 поданого до митного оформлення контракту XF191024W1-C від 24.10.2019 р. вартість пакування вже включена в вартість товару. Відповідно до п. 6.1. даного контракту, умови поставки CFR Odessa (UKR), що означає, що продавець сплачує доставку товару в порт, навантаження і фрахт судна, а також забезпечує проходження митних процедур при експорті товару (в т.ч. сплачує мита). Таким чином, в митного органу немає потреби знати окрему вартість пакування, для перевірки правильності визначення митної вартості товару, пред`явлених до митного очищення.

Разом із поясненням було надано: копії експортної декларації країни відправника *Е6988849А, сертифікат якості товару № XF191024W1, інвойс товаровиробника №XF191O24W1 та контракт між товаровиробником (Китай) та посередником (США) № XF191024W1 від 24.10.2019 р.

За результатами перевірки поданої ТОВ «Баско» митної декларації UA500020/2020/201358 Одеською митницею ДФС митним підрозділом ВМО1 п/п «Одеса-центральний» прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та Одеською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, про що складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення MUA500020/2020/00014.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Дсржмитслужби України та встановлено, шо рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформления час та об`єм партії товару, є більшим ніж заявлено декларантом (2,7755 дол.США/пара) та становить по товару №11]

- 3,53 дол. США/пара (МД від 14.12.2019 №UА500030/2019/200432). Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 3,53 дол. США/пара.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень митного органу, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, містять невідповідності чи є такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі № 21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21-591а15 (814/283/14), в яких вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначила, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 20.03.2018 року по справі №815/4132/17, яким колегія суддів, враховуючи встановлені обставини справи погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що Товариство надало усі, передбачені Митним кодексом України, документи, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини. Натомість всупереч частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування другорядного методу, а саме - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

В оскаржуваних рішеннях відповідачем зазначено, що використані декларантом відомості про митну вартість товару та метод її визначення не підтверджені документально, а саме надані декларантом до митного оформлення містять невідповідності та не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості, а саме - ) Відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додасться така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість лакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.10.2019 № XF191024W1-C в вартість товару входить вартість упаковки. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Згідно п. 1.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.10.2019 № XF191024W1-C продавець повинен надати покупцеві експортну декларацію та сертифікат якості, але зазпачені документи до митного оформлення не надавались.

У пакувальному листі від 24.11.2019 № XF191024W1-P значиться інформація щодо сировини виготовлення пакувальних мішків с розміром 55x105см (вагою 70г), яка суперечить даним вказаним у інших документах (інвойсі, контракті).

Суд не погоджується з даним висновком Відповідача та зазначає, що у п 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) 24.10.2019р. №XF191024W1 зазначено, що ціна товару включає в себе вартість пакування, вказану в п. 2.1 даного контракту.

Окрім цього, в обгрунтування прийнятого рішення, Відповідач також стверджує, що в контракті від 24.10.2019 року №XF191024W1 значиться про те, що продавець повинен надати покупцеві експортну декларацію та сертифікат якості на товар.

Також, Відповідачем зазначено, що у пакувальному листі значиться ідентифікація щодо сировини виготовлення пакувальних мішків, яка суперечить даним вказаним в інших документах (інвойсі, контракті)

Однак судом вважає, що відповіно до переліку документів які підтверджують митну вартість товару та повинні бути подані відповідачу для розмитнення визначено у ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, втім серед переліку відсутні такі документи як експортна декларація та сертифікати якості на товар.

Суд зазначає, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару є контракт та інвойс. Пакувальний лист свідчить про наявні упаковки товару, яка увійшла до складу ціни товару. Пакувальний лист не є обов`язковим документом, який декларант має подати відповідно до вимог ч.2 ст. 53 МК України та він взагалі не визначає числової вартості товару, тому даний документ не впливає на правильність визначення митної вартості, а тому підстав витребувати додаткові документи не було, оскільки ч.3 ст. 53 МК України дає право на витребування документів тільки у разі наявності розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару.

З урахуванням наведеного, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у складових митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

З огляду на викладене, суд вважає, що Позивачем надані Відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

В свою чергу, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

У ході розгляду справи Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації та не дають можливості визначити митну вартість шляхом застосування обраного декларантом основного методу за ціною договору.

За викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивач про визнання протиправними дії Одеської митниці Держпмитслужби щодо витребовування додаткових документів та складання рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та складанні Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/00014, суд вважає необхідним відмовити, оскільки оскільки зазначені дії відповідача без прийняття рішень про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права. Судом було надано оцінку оскаржуваним рішенням.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Звежинський проти Польщі", заява N 34049/96 відповідно до п. 71 якого суд повторює, що позбавлення майна, у значенні цього речення, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності (цит. вище справа Брумареску). Суд нагадує, що під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (див. рішення у справі "Pressos Compania Naviera S. A." та інші проти Бельгії" від 20 листопада 1995, серія A, N 332, с. 23, п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар (див. цит. вище рішення у справі Спорронга і Льонрота. При цьому, п. 73 суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Крім цього, згідно рішення у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України», заява № 23620/05, відповідно до п. 17 суд повторює, що будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших авторитетних джерел, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), від 23 вересня 1982 року, пп. 69-73, серія А №52).

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСКО" (вул..Новосельського,40, м.Одеса, 65029) до Одеської митниці Держмитслужби (вул..Івана та Юрія Лип, 21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправними дій Одеської митниці Держмитслужби щодо витребування додаткових документів, складанні рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та складанні Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2020/00014, визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2020/000142 - задовольнити частково.

2.Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2020/000003/2 від 21.01.2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/000142.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С.Єфіменко

.