Справа № 160/9101/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року Справа № 160/9101/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просила визнати протиправними дії державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Семякіної Катерини Олександрівни та скасувати як незаконну постанову від 02.12.2019 р. про стягнення виконавчого збору ВП №59798316 державного виконавця Синельниківського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіної К.О.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що постанова про стягнення виконавчого збору, в порушення вимог ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена не одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (14.08.2019 р.), а тільки перед його завершенням (02.12.2019 р.). При винесені постанови про стягнення виконавчого збору та визначенні суми виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника не було враховано часткове виконання рішення, а саме не були враховані оплати здійснені в рахунок погашення боргу за кредитним договором та не було враховано, що згідно з постановою державного виконавця Наумової Т.В. Південного ВДВС у м.Кам`янське про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2017 р. залишок нестягнутої суми боргу складає 794,21 грн. Постанова про стягнення виконавчого збору від 02.12.2019 р. не є належним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню в рамках окремого виконавчого провадження, відповідно до вимог ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» та п.8 розділу III «Інструкції з організації примусового виконання рішень».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року було поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду та відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно з ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Вищезазначена обставина боржником не була повідомлена державному виконавцю. Враховуючи викладене відповідач вважає, що даний позов є безпідставним, оскільки державним виконавцем були проведені всі необхідні виконавчі дії для повного та своєчасного виконання рішення, а тому просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
14.08.2020 р. державним виконавцем Синельниківського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіною К.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.
Державним виконавцем Семякіною К.О. проводилася перевірка майнового стану боржника. Згідно з наданими відповідями на запити від 14.08.2020 р. у боржника відсутні доходи та майно на яке можливо звернути стягнення.
27.08.2020 р. державним виконавцем Семякіною К.О. винесена постанова по арешт майна боржника на підставі якої 27.08.2020 р. останньою були внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та накладено арешт на все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 32966055.
02.12.2019 р. державним виконавцем Семякіною К.О. була винесена постанова про стягнення боржника витрат виконавчого провадження та спірна постанова про стягнення виконавчого збору ВП №59798316 у розмірі 44 857,94 грн.
11.12.2019 р. на адресу відділу ДВС надійшла заява від стягувача в якій повідомляється, що у ОСОБА_1 відсутня будь-яка заборгованість перед АТ «Укрсиббанк» по вищезазначеному виконавчому документу та просить закінчити виконавче провадження за п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
12.12.2019 р. державним виконавцем Семякіною К.О. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
У зв`язку з чим державним виконавцем Синельниківського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіною К.О. була винесена у окреме виконавче провадження постанова про стягнення виконавчого збору та зареєстрована в системи АСВП за номерами АСВП 60769112, яка пов`язана з вищезазначеним виконавчим провадженням.
11.12.2019 р. за заявою стягувача державним виконавцем Семякіною К.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
13.02.2020 р. на підставі відповіді з ПФУ державним виконавцем Семякіною К.О. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлена за вих. №7347 до Економічного коледжу Дніпровського технічного університету.
29.04.2020 р. на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли кошти в сумі 974 грн., які були зараховані на спеціальний рахунок ГУ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за користування АСВП та виконавчого збору.
28.05.2020 р. на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли кошти в сумі 974 грн., які були зараховані на спеціальний рахунок ГУ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) і користування АСВП та виконавчого збору.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями державного виконавця Синельниківського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіною К.О. щодо прийняття постанови від 02.12.2019 р. про стягнення виконавчого збору ВП №59798316.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, є також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ст.2 даного Закону виконавчі провадження здійснюється з дотриманням засад: верховенства права, законності диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом який підлягає примусовому виконанню.
В силу ст.15 даного Закону сторонами виконавчого провадження є боржник та стягувач. Боржником є визначене виконавчим документом фізична або юридична особа, або держава на яку покладається обов`язок з виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону виконавчі ді провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, ще можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Згідно з ч.5 ст.26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майне боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до ст.28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Згідно з ст.27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.
Відповідно до п.22 розділу III «Інструкції з організації примусового виконання рішень», яка була затверджена Наказом Міністерства юстиції України №512/2, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.
При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.
Відповідно до п.8 розділу III «Інструкції з організації примусової виконання рішень», стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статте 27 Закону.
Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.
Не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору.
У разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктам 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 2 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону виконавчі провадження підлягають закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин, або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина 2 цієї статті).

Відповідно до ст.40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Так, у період часу з 11.04.2016 року по 21.12.2017 року у Баглійському (Південному) ВДВС у місті Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №50802884 з примусового виконання виконавчого листа №207/2496/15-ц від 09.11.2015 р. виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.02.2008 року в розмірі 17505,58 дол.США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 8395,21грн.

Виконавче провадження було відкрито за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

В період примусового виконання ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2 сплачувалися грошові кошти на погашення боргу за кредитним договором №0 від 08.02.2008 року безпосередньо на рахунок ПАТ «УкрСиббанк» що підтверджується копіями квитанцій, як долучені до позовної заяви. Копії такої квитанцій також надавалися державному виконавцю Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ - на підтвердження виконання рішення суду.

Відповідно до мотивувальної частини постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2017 р. встановлено: «у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» виявились безрезультатними. Залишок нестягнутої суми - 794,21 грн. Ураховуючи викладене, керуючись п.2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» постановляю...».

Отже, залишок суми боргу за виконавчим листом №207/2496/15-ц від 09.11.2015 р. виданим Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська на момент завершення виконавчого провадження складав 794,21 грн.

У період часу з 14.08.2019 року по 12.12.2019 року у Синельниківському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №59798316 з примусового виконання виконавчого листа №207/2496/15-ц від 09.11.2015 р. виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.02.2008 року в розмірі 17505,58 дол.США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 8395,21 грн.

Виконавче провадження було відкрито на повну суму боргу, без врахування здійснених оплат за кредитним договором та стягнутих державним виконавцем коштів у рамках ВП №50802884. за адресою, вказаною стягувачем як місце мешкання боржника, а саме: АДРЕСА_2 .

02.12.2019 року державним виконавцем Семякіною К.О. було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 44 857,94 грн., яка відповідно до супровідного листа до постанови була направлена на адресу: АДРЕСА_2 .

12.12.2019 року виконавче провадження було завершено у зв`язку із надходженням до відділу ДВС заяви стягувача у якій було повідомлено про погашення боргу у повному обсязі.

11.12.2019 року державним виконавцем Семякіною К.О. було відкрито виконавче провадження №60769112 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 02.12.2019 р. з ОСОБА_1 на користь Синельниківського МР ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу: АДРЕСА_2 .

13.02.2020 р. державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яка працює у Економічному коледжі Дніпровського державного технічного університету.

Позивач в позові зазначила, що з часу реєстрації місця мешкання з 21.03.2008 року вона постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою у паспорті про реєстрацію, а також актом №189 про проживання від 03.07.2020 р., складеного комісією у складі техніків КП КМР «УКОЖФ» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та затверджений директором КП «УКОЖФ» Щебетовою Т.І. Жодних документів від Синельниківського МР ВДВС позивач не отримувала.

Таким чином, до вищезазначених правових норм, у випадку не стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням, яке підлягає завершенню відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» - не пізніше наступного робочого дня, з дня закінчення виконавчого провадження, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку передбаченому Законом, а саме: реєструє таку постанову в АСВП та не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Дані вимоги Закону державним виконавцем не були дотримані, оскільки, як вбачається з вищезазначеного, постанова про стягнення виконавчого збору від 02.12.2019 р. була винесена в рамках діючого (незавершеного) виконавчого провадження №5979816, яке було завершено тільки 12.12.2019 р., відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». В той час, як оскаржувана постанова була виведена у окреме виконавче провадження 11.12.2019 р. про що була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

З вищевикладеного вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору від 02.12.2019 р. втратила свою чинність в момент завершення 12.12.2019 р. виконавчого провадження №5979816 і не могла бути виведена у окреме виконавче провадження як самостійний виконавчий документ.

З вищевикладеного вбачається протиправність дій державного виконавця Семякіної К.О. та протиправність постанови про стягнення виконавчого збору від 02.12.2019 р. яка зараз виконується як самостійний виконавчий документ у рамках виконавчого провадження №60769112.

При винесені постанови про стягнення виконавчого збору та визначенні суми виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника, державним виконавцем не було враховано часткове виконання рішення, а саме не були враховані оплати здійснені в рахунок погашення боргу за кредитним договором. Та не було враховано, що згідно з постановою державного виконавця Наумової Т.В. Південного ВДВС у м.Кам`янське про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2017 р. залишок нестягнутої суми боргу складає 794,21 грн. Дане порушення призвело до того, що державним виконавцем Семякіною К.О. було стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 44 857,94 грн. на повну суму боргу, тобто мало місце порушення норм частин 2, 6 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» та п.8 розділу III «Інструкції з організації примусового виконання рішень».

Що стосується заявлених позовних вимог про визнання протиправними дії державного виконавця Синельниківського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіної К.О. та скасування як незаконну постанову від 02.12.2019 р. про стягнення виконавчого збору ВП №59798316 державного виконавця Синельниківського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіної К.О.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Суд вважає, що є достатніми заходами для відновлення прав позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови від 02.12.2019 року про стягнення виконавчого збору ВП № 59798316, прийняту державним виконавцем Синельниківського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіної К.О., а тому у задоволенні решти позову слід відмовити.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі за сплату судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 420,40 грн. (840,80 грн. : 2) та 630,60 грн. за сплату судового збору за забезпечення позову, а всього 1 051 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 02.12.2019 року про стягнення виконавчого збору ВП № 59798316, прийняту державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Семякіної Катерини Олександрівни.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (вул.Каштанова, 52, м.Синельникове, 52500, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 1 051 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма