Справа № 520/9023/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 вересня 2020 р.Справа № 520/9023/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 року по справі № 520/9023/20

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення шкоди.

На зазначену ухвалу позивачем подано апеляційну скаргу та зазнаено про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про визнання незаконним рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2321-06/27704-09 від 29.04.2020 про відмову у видачі патенту на винахід за заявками № а 2011 11730 та № а 2011 14614, стягнення моральної шкоди у розмірі 4000 грн.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, положення п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані при зверненні до апеляційного суду за оскарженням не будь-якого рішення суб`єкта владних повноважень, таким рішенням повинна бути заподіяна шкода, а в даній ситуації (у цій справі) позивачка оскаржує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 5 ст. 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимога про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір.

Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що за немайнову вимогу щодо визнання незаконним рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про відмову у видачі патенту на винахід судовий збір підлягає сплаті.

Щодо сплати судового збору за позовну вимогу в частині стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне.

Так, згідно частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18), в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 202/507/20(2-а/202/31/2020).

З урахуванням наведеного позивач зобов`язаний сплачувати судовий збір.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 133 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.