Справа № 462/4668/20
Суддя: Румілова Н. М.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/4668/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Козія І.Ю., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мельничука Миколи Володимировича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 6.08.2020 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 25.07.2020р. інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 УНП у Львівській області ДПС лейтенантом поліції Мельничуком Миколою Володимировичем винесено постанову серія ВР № 055287, якою притягнено його до адміністративної відповідальності, зокрема зазначено, що будучи учасником ДТП він не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, полісу водія та свідоцтва про реєстрацію ТЗ, чим порушив ПДР України. Він з оскаржуваною постанову не погоджується, оскільки не був учасником ДТП. Працівники поліції до нього звернулись в той момент коли він перебував на сидінні пасажира автомобіля ШКОДА ОКТАВІЯ ТУР, що належить знайомому ОСОБА_2 . Усно працівники поліції зазначили, що він здійснив наїзд на елементи дороги (парапет) та надали схему ДТП, де зазначили лежачий парапет (паркан) як елемент дороги з яким він начебто зіткнувся. Вважає складену постанову безпідставною. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ВР № 055287 від 25.07.2020 p. та закрити справу про адміністративне правопорушення, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на позовну заяву надав відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, зазначив, що 24 липня 2020 року о 22:27 год., на телефонну лінію 102 отримано одночасно три повідомлення про ДТП без травмованих від різних осіб, які у своїх повідомленнях заявляли, про те що водій, який здійснив наїзд на перешкоду, а саме пішохідне огородження, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Місце скоєння у всіх повідомленнях зазначалось м. Львів, вул. Пасічна, 40. На місце події було скеровано три екіпажі патрульної поліції. Першими на місце прибув екіпаж Управління «ОМЕГА-301». На місці події інспекторами було встановлено особу одного з заявників, який вказав на позивача, як на водія автомобіля Great Woll Hover, д.н.з. НОМЕР_1 , та вказав, що саме даний автомобіль під керуванням позивача здійснив наїзд на перешкоду. Відповідно в громадянина, який став заявником, було відібрано пояснення. На законну вимогу інспекторів пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс позивач відмовився. Також, в ході спілкування з позивачем інспекторами були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння в останнього. Даній особі запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі "Драгер". За результатами проходження тесту позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, рівень алкоголю 2,13 проміле. В результаті чого, на позивача складено протоколи за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та винесено постанову за ч. 1 ст.126 КУпАП. Адміністративні справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП розглядались у Личаківському районному суді міста Львова (справа про адміністративні правопорушення № 463/7266/20), об`єднане рішення суду прийняте у формі постанови, в якій позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. рішення, що містить преюдиційний характер, а саме постановою Личаківського районного суду міста Львова факт керування транспортним засобом позивачем є встановлений. З вказаної постанови вбачається, що позивач 24 липня 2020 року о 22 год. 30 хв. на вул. Пасічна, 92Г у м. Львові керував автомобілем «Great Wall Hover», в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, факт керування е належно підтвердженим та відповідає часові та місцю вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.А виходячи з вказаного, факт винесення постанови є законним, оскільки повністю грунтується на порушеннях безпеки дорожнього руху, вчинених позивачем, а саме порушення пункту 2.4 «а» ПДР, що регулюються відповідно ч. 1 ст. 126 КУпАП. Пункт 2.4 «а» зазначає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 правил дорожнього руху:посвідчення на право керування ТЗ відповідної категорії; реєстраційний документ на ТЗ.;чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса. Інспектором Управління до позивача застосовано адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, санкція якого передбачає штраф у розмірі 425 грн. Дане стягнення застосовано відповідно до вимог закону. Просить суд відмовити у позові.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зазначив, що він 24 липня 2020 року рухався на автомобілі Great Woll Hover д.н.з. НОМЕР_1 , якій належить його батькові ОСОБА_3 , по вул.Личаківській в сторону вул.Пасічній, мав намір передати свій автомобіль ОСОБА_4 . Відчув, що в нього спустилось переднє праве колесо. Він зупинив автомобіль, заїхавши в «карман» та поставивши автомобіль на аварійні сигнали, та зателефонував своєму кумові ОСОБА_4 , якій мав намір їхати з ранку на його автомобілі в Карпати, попросив щоб той приїхав до нього та він віддасть йому ключі від автомобіля та всі документи на нього. Крім того він зателефонував другу ОСОБА_2 , також повідомив по телефону про аварію, попросив, щоб той поїхав до нього додому до дружини та взяв ключі від гаражу, привіз їх йому, оскільки в гаражі було запасне колесо, та він мав намір в подальшому, маючи ключі від гаражу, поїхати в гараж та забрати колесо. Через деякий час приїхав ОСОБА_4 та він віддав йому ключі від автомобіля та всі документи на автомобіль. ОСОБА_4 поїхав. Потім приїхав ОСОБА_2 , привіз ключі від гаражу. Вони хвилин 10 курили, він пив пиво, під`їхали працівники поліції, поводили себе агресивно, звинувачували його у здійсненні ДТП- начебто він наїхав на паркан. Потім склали протоколи по 130, 124 КУпАП та винесли постанову по 126 КУпАП. Личаківський районний суд м.Львова притягнув його до відповідальності за скоєння порушення за ст.130 КУпАП, постанова суду ним оскаржується. Просив задовольнити позов.

Представник позивача Козій І.Ю. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначив, що у правників поліції не було підстав вимагати у позивача документи на автомобіль, оскільки позивач не керував транспортним засобом, не був учасником ДТП, відсутні докази його вини у пошкодженні паркану. Просив задовольнити вимоги.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 24 липня 2020 року він мав зустрітися з позивачем ОСОБА_1 , оскільки той мав передати йому свій автомобіль, ключі та документи для нього, щоб він зі своєю родиною зранку поїхав в Карпати на відпочинок. Він на праві власності також має автомобіль, але автомобіль позивача більш комфортабельний. Близько 21.00 йому подзвонив ОСОБА_1 , повідомив, що пробив колесо, просив щоб він приїхав, він віддасть йому ключі та документи. Він приїхав, отримав від ОСОБА_5 документи та ключі від автомобіля, разом повечеряли в піцерії, позивач випив 150 г горілки. Спілкувались хвилин 40, а потім він поїхав до себе, забравши документи на автомобіль та ключі. ОСОБА_1 мав віддати йому автомобіль після того, як поміняє колесо. О другій ночі він подзвонив, повідомив,що поміняв колесо. Тоді він поїхав та забрав автомобіль.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що близько 23.00 години 24 липня 2020 року йому подзвонив ОСОБА_1 та попросив взяти ключі в нього дома від гаражу, оскільки в нього на вул.Пасічній пробило колесо автомобіля. Він приїхав, привіз ключі, ОСОБА_1 в його присутності вживав пиво, 2 банки, сидів на пасажирському сидінні. Через хвилин 5 приїхали працівники поліції, звинуватили ОСОБА_1 в ДТП, начебто той збив паркан. Працівники поліції склали протокол та постанову.

Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд приходить до наступного висновку.

В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №055287 від 25 липня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hoоwer Great Woll, номерний знак НОМЕР_1 , 24.07. 2020 року о 22.30 у м.Львів, вул.Пасічна 92г, будучи учасником ДТП, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив ПДР України п.2.1а, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу п.2.1б ПДР, поліс цивільно-страхової відповідальності п.2.1г ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, накладений штраф 425грн.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху визначено, щоводій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б)реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);
ґ)чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) .

Частиною 3 ст.126 КУпАП передбачено, що Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів, наданих заперечень на позов та досліджених доказів.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 покликається на те, що у інспектора поліції не було підстав вимагати в нього документи згідно до пункту 2.1 ПДР, оскільки він не вчиняв ДТП. При цьому сам позивач визнає, що при собі такі документи не мав, а тому не мав можливості виконати вимогу.

Таким чином, позивач визнав, що не виконав вимогу інспектора поліції, порушив вимоги п.2.1 ПДР, не надавши документи.

З огляду на пояснення позивача, який підтвердив, що не виконав вимогу поліції, суд вважає, що факт не пред`явлення на вимогу поліцейського документів для перевірки дають підстави суду зробити висновок про правомірність оскаржуваної постанови в межах даної справи, постанова винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам статті 283 КУпАП, а тому підстави для її скасування відсутні.

Крім того, суд вважає, що обставини, при яких була складена оскаржувана постанова, свідчать про правомірність дій поліції, оскільки в діях позивача вбачались скоєння ним інших адмінправопорушень.

Суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП є обґрунтованим, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мельничука Миколи Володимировича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова