Справа № 160/5346/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року Справа № 160/5346/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче підприємство "Універсалзернопродукт" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасуваня рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ТОВ «ВП «Універсалзернопродукт» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, згідно якого позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в основу спірного рішення покладено невірні фактичні обставини та помилкове трактування норм ПК України, оскільки товариством дотримані вимоги щодо складання та подачі загальної декларації, а також допущення описки у вигляді не проставлення галочки напроти графи «звітна» в декларації не може мати наслідком не підтвердження статусу платника Єдиного податку 4 групи. Крім того позивач зазначає, що ГУ ДПС не має повноважень без документальної перевірки не підтвердити статус платника єдиного податку 4 групи, яка в даному випадку не проводилася.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адмініративного суду від 01.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
24.07.2020р. до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач посилається на безпідставність тверджень відповідача щодо не прийняття податкових декларацій, оскільки товариству не надходили належним чином оформлені відмови про прийняття податкової декларації від уповноваженого податкового органу. Повторно викладає позицію щодо не можливості мати наслідком не підтвердження статусу платника Єдиного податку 4 групи не проставлення галочки напроти графи «звітна» в декларації, а також щодо відсутності у ГУ ДПС повноважень без документальної перевірки не підтвердити статус платника єдиного податку 4 групи
Станом на 28.09.2020р. до суду не надходили заперечення на відповідь на відзив від відповідача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Загальну податкову декларацію не надано, лише 06.03.2020 надано уточнюючу загальну декларацію.
Не погоджуючись із не підтвердженням статусу платника єдиного внеску четвертої групи у 2020 році ТОВ «ВП «Універсалзернопродукт», звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Згідно пунктів 291.2-291.3 ст.291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку - четверта група - сільськогосподарські товаровиробники:
а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків;
б) фізичні особи - підприємці, які провадять діяльність виключно в межах фермерського господарства, зареєстрованого відповідно до Закону України "Про фермерське господарство", за умови виконання сукупності таких вимог:
здійснюють виключно вирощування, відгодовування сільськогосподарської продукції, збирання, вилов, переробку такої власновирощеної або відгодованої продукції та її продаж;
провадять господарську діяльність (крім постачання) за місцем податкової адреси;
не використовують працю найманих осіб;
членами фермерського господарства такої фізичної особи є лише члени її сім`ї у визначенні частини другої статті 3 Сімейного кодексу України ;
площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у власності та/або користуванні членів фермерського господарства становить не менше двох гектарів, але не більше 20 гектарів.
Відповідно до підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Підпунктом Підпункт 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:
- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
При цьому, обидві декларації як звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік разом, так і загальна податкова декларація з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок за 2020 рік з опискою у типі декларації, подані господарством 17.02.2020 року, прийняті податковою інспекцією, про що свідчить відмітка «документ прийнятий», а також квитанції №2 від 17.02.2020 року про прийняття кожної з вищезазначених декларацій.
Відтак, у відповідності до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України 17.02.2020р. позивач подав до контролюючого органу відповідні звітну та загальну податкові декларації разом із додатками та іншими додатковими документами, переліченими вище. Податковий орган такі декларації прийняв.
Як зазначалося вище, рішенням, яке оформлене листом від 20.03.2020 року №303072/10/04-36-53-30, відповідач повідомив про те, що відсутні законні підстави для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2020 році ТОВ «ВП «Універсалзернопродукт», та те, що податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи не визнані як податкова звітність, оскільки в зазначеному звітному періоді платник не перебуває на спрощеному режимі оподаткування.
При цьому, згідно пункту 299.10 статті 299 ПК України (в редакції чинній на дату прийняття спірного рішення) реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.
Проте, як в оскаржуваному рішенні, так і у відзиві на позовну заяву відповідач не посилається на жодну із підстав, передбачених пунктом 299.10 статті 299 ПК України.
Водночас, відповідно до підпункту 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.
Згідно з пунктом 49.15 статті 49 ПК України, податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв`язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.
Пунктами 48.3, 48.4 статті 48 ПК України передбачено, які обов`язкові реквізити повинна містити податкова декларація.
В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що звітна декларація платника єдиного податку четвертої групи була подана позивачем вчасно (17.02.2020 року) за місцем розташування земельних ділянок і прийнята контролюючим органом Дніпровською ОДПІ ГУ ДФС України у Дніпропетровській області, про що свідчить квитанція №2 про прийняття декларації.
Також, 17.02.2019 року позивачем подано загальну податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи на 2020 рік, до якої додавались відомості про наявність земельних ділянок та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, яку доставлено до ГУ ДПС у Дніпропетровські області, збережено та прийнято, що підтверджується квитанцією №2 про прийняття декларації.
У подальшому, товариством було подано уточнюючі звітна та загальна декларація, яка також була прийнята податковою інспекцією.
Стосовно неподання позивачем у визначений законом строк загальної податкової декларації суд зазначає, що така декларація подана із опискою, а саме із не проставленням відмітки у графі «загальна». Тобто подача такої декларації була здійснена у встановлений строк, а не 06.03.2020 року як зазначає відповідач.
Згідно ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Також, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати до ГУ ДПС у Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо підтвердження статусу платника податку четвертої групи у 2020 році ТОВ «ВП «Універсалзернопродукт», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно із ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 1921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №4911 від 08.11.2019 року.
Згідно Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір у розмірі 2102,00 грн. сплачений згідно платіжного доручення №263 від 26.05.2020 року зараховано на казначейський рахунок.
У зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають розподілу пропорційно із стягненням судового збору у розмірі 1051,00 грн. грн. на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко