Справа № 240/11918/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/11918/19
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович
Суддя-доповідач - Сушко О.О.
21 вересня 2020 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи з 6 листопада 2018 року внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22 березня 2019 року №37; зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 6 листопада 2018 року, з урахуванням проведених виплат та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, однак, рішенням комісії Міністерства оборони України було відмовлено позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат, з посиланням на те, що інвалідність позивача змінена у понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України.
Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України №9-рс від 5 березня 2016 року позивача звільнено у відставку відповідно до пункту «б» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №71 від 25 березня 2016 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
З 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії 12ААА №514051 від 2 березня 2016 року. У зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності позивачу була виплачена допомога в сумі 206700,00 грн.
З 6 листопада 2018 року під час повторного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії 12ААБ №101790 від 4 грудня 2018 року.
ОСОБА_1 звернувся до Міністерства Оборони України про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв`язку із зміною групи інвалідності.
22 березня 2019 року комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у пункті 27 протоколу №37 від 22 березня 2019 року відмовила ОСОБА_1 у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу, як інваліду ІІ групи, встановлену йому при повторному огляді з 06 листопада 2018 року.
В силу абзацу третього пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці МСЕК.
Відтак, до спірних відносин застосовується законодавство, що діяло на 06 листопада 2018 року.
За змістом пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII, який набрав чинності з 1 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Положення пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-XII застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2014 року.
Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII (набрав чинності з 1 січня 2017 року) пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».
Обидві ці норми пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII (абз. 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності.
Тобто, на дату встановлення позивачу вищої групи інвалідності під час повторного огляду - 06 листопада 2018 року зазначений вище Закон №2011-ХІІ у редакції змін, які набрали чинності 01 січня 2017 року, та Порядок №975 містили норми, які встановлювали строк реалізації права на одноразову грошову допомогу при подальшому встановленні особі інвалідності за наслідками повторного медичного огляду.
Слід звернути увагу, що на час первинного встановлення інвалідності позивачеві 02 березня 2016 року правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.
З дня первинного встановлення інвалідності 02 березня 2016 року до дня встановлення ІІ групи інвалідності 06 листопада 2018 року минуло понад два роки. Відтак, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.
Згідно пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-XII дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. При цьому причина інвалідності (ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має.
Саме вказані норми стали підставою для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.
Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 липня 2020 року у справі №240/10153/19.
З матеріалів справи встановлено, що 02 березня 2016 року, під час первинного огляду органами МСЕК позивачу з 17 лютого 2016 року встановлено інвалідність III групи, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
У зв`язку з чим позивачу виплачена одноразова грошова допомога у сумі 206700,00 грн.
Отже, позивач скористався своїм правом на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення інвалідності відповідно до статті 16 Закону №2011-XII.
04 грудня 2018 року, під час повторного огляду позивачу з 06 листопада 2018 року встановлено II групу інвалідності внаслідок тієї ж причини.
Оскільки зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, у відповідача не було підстав для прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу у більшому розмірі.
Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів доведено, що відповідачем правомірно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.