Справа № 826/17850/14
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства «Лана» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 826/17850/14 стягнуто з Міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства «Лана» заборгованість по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 5203 грн 61 коп. на користь Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року замінено стягувача Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві 04 червня 2020 року звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 25 червня 2020 року, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що пропустив строк пред`явлення виконавчого листа з незалежних від нього причин.

Відповідач подав відзив та заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не було учасником справи, однак подало апеляційну скаргу на ухвалу суду від 25 червня 2020 року. Також відзив на апеляційну скаргу ґрунтується на тому, що Міжгалузеве науково-технічне колективне підприємство «Лана» є науковим підприємством, не здійснює господарську діяльність з 01 квітня 2004 року та не є платником страхових внесків.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, призначеного на 10 вересня 2020 року, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - без змін, виходячи із такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявник пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання без поважних причин. У свою чергу питання про видачу дубліката виконавчого листа до виконання може бути вирішене судом лише до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пп. 18.4 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

На час звернення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа Єдиний державний реєстр виконавчих документів не функціонує.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перевіряючи обґрунтованість висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, колегія суддів враховує такі обставини.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 826/17850/14 з Міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства «Лана» були стягнуті кошти в розмірі 5203 грн 61 коп. на користь Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва.

Виконавчий лист, виготовлений на підставі вказаного судового рішення, був надісланий Управлінню Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва 12 березня 2015 року та отриманий адресатом 16 березня 2015 року.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» та додатку 1 до вказаної постанови Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва було реорганізоване в Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві шляхом злиття з Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва.

У свою чергу Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві було реорганізоване в Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві».

Дослідивши витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, колегія суддів встановила, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві було зареєстроване як юридична особа 27 квітня 2018 року.

У грудні 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 826/17850/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року вказану заяву було задоволено.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві стверджує, що у грудні 2019 року здійснювало інвентаризацію залишків виконавчих документів, що перебувають на виконанні та виявило відсутність виконавчого листа № 826/17850/14. Доказів на підтвердження здійснення інвентаризації залишків виконавчих документів заявник до суду не надав.

Згідно з довідкою Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) без номера та дати виконавчий документ № 826/17850/14 був втрачений при пересилці. У довідці зазначено, що 06 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу і станом на 20 грудень 2019 року зазначений виконавчий лист згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень повторно до відділу не надходив.

Вказану довідку Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві отримало 09 січня 2020 року.

У квітні 2020 року заявник сплатив судовий збір за видачу дубліката виконавчого листа у справі № 826/17850/14.

Із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду лише 03 червня 2020 року.

Заявник зазначає, що у період з січня по квітень 2020 року не мав можливості звернутися до суду із відповідною заявою через відсутність коштів для сплати судового збору, а у період з квітня по червень 2020 року - через запровадження на всій території України карантину та обмежувальних заходів.

Надаючи правову оцінку зазначеним доводом скаржника, колегія суддів враховує, що на час звернення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 826/17850/14 до примусового виконання діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV.

Згідно з довідкою Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 826/17850/14 було повернуто стягувачу 06 червня 2016 року з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

За змістом ст. 22 вказаного Закону строк пред`явлення виконавчого листа № 826/17850/14 становив один рік.

Положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Зазначені норми Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, що був чинний до 05 жовтня 2016 року вказують на те, що строк повторного пред`явлення виконавчого листа № 826/17850/14 мав закінчуватися 06 червня 2017 року.

Разом з тим, п. 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII, що набув чинності з 05 жовтня 2016 року, встановив, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У свою чергу ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII передбачає, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, граничний строк пред`явлення виконавчого листа № 826/17850/14 закінчився 05 січня 2017 року.

Колегія суддів враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві було зареєстроване як юридична особа 27 квітня 2018 року.

Обставини, які перешкоджали правопопередникам Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві своєчасно пред`явити виконавчий лист до примусового виконання, суду не відомі.

Перевіряючи обґрунтованість доводів заявника щодо наявності поважних причин пропуску зазначеного строку, колегія суддів виходить із того, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило інвентаризацію залишків виконавчих документів, що перебувають на примусовому виконанні, лише через подав півтора роки після початку діяльності.

Отримавши 09 січня 2020 року довідку Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка підтверджує втрату виконавчого документа № 826/17850/14, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві лише 03 червня 2020 року звернулося до суду із заявою, яка є предметом розгляду.

Посилання заявника на відсутність коштів для сплати судового збору як на підставу для поновлення процесуального строку колегія суддів вважає необґрунтованими, адже Закон України «Про судовий збір» не передбачає сплату судового збору за звернення до суду із заявами про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа.

Положення пп. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», які встановлювали ставку судового збору за звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа були виключені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності ще 15 грудня 2017 року.

Також колегія суддів враховує, що вперше карантин на всій території України було запроваджено з 12 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».

Отже, у період з 09 січня по 12 березня 2020 року у заявника не було перешкод для звернення до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа.

Звернувшись до суду із такою заявою лише 03 червня 2020 року, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві пропустило строк пред`явлення виконавчого листа до виконання без поважних причин.

Враховуючи, що строк звернення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 826/17850/14 до примусового виконання закінчився, підстави для видачі заявнику дубліката виконавчого листа в суду першох інстанції були також відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмову у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 25 червня 2020 року та не можуть бути підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в частині відмови в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. В іншій частині постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

Є.В. Чаку