Справа № 200/6722/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 р. Справа№200/6722/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул.Центральна, 13, м.Мирноград, Донецька область, 85323, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якій просить суд:

- відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи за даним позовом;

- визнати протиправними дії відповідача про відмову згідно листа від 11.06.2020 року №0581-02-8/1920 в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу період навчання з 01.09.1981 року по 05.01.1985 року в середньому профтехучилищі №63 м.Новогродівка Донецької області та період строкової служби в Збройних Силах СРСР з 25.06.1985 року по 28.05.1987 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період навчання з 01.09.1981 року по 05.01.1985 року та період строкової служби в Збройних силах СРСР з 25.06.1985 року по 28.05.1987 рок та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.05.2020 року про перерахунок призначеної пенсії у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-У1 в розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що його період роботи та навчання з 01.09.1981 року по 05.01.1985 року в середньому профтехучилищі №63 м.Новогродівка Донецької області та період строкової служби в Збройних Силах СРСР з 25.06.1985 року по 28.05.1987 року за Списком №1 згідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не зараховано як пільговий чим допущено бездіяльність щодо необчислення стажу роботи згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволені позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що період навчання позивача з 01.09.1981 року по 05.01.1985 року в середньому профтехучилищі №63 м.Новогродівка Донецької області та період строкової служби в Збройних Силах СРСР з 25.06.1985 року по 28.05.1987 року зараховано до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 . Пенсія позивачу разрахована і виплачується відповідно до Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», пенсія позивача обчислена із заробітної плати з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року згідно довідки про заробітну плату та з 01.09.2007 року по 31.12.2015 року за даними персоніфікованого обліку. Всі перерахунки пенсії передбачені чинним законодавством - здійснені. Листом Покровського ОУПФУ від 04.05.2020 року №9807/02/25 повідомлено позивача, що його пільговий стаж роботи складає 17 років 01 місяць 00 днів. Виходячи з наведеного просить відмовити в задоволені позову.

Ухвалою суду від 21.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 10.08.2020 року.

10.08.2020 року розгляд справи відкладено на 26.08.2020 року.

Ухвалю суду від 26.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2020 року.

До судового засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі позивача.

До судового засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач є пенсіонером за віком довічно.

27.04.2020 року та від 28.05.2020 року позивач звернувся до Покровського ОУПФУ з заявою про обчислення стажу за Списком №1 періоду навчання з 01.09.1981 року по 05.01.1985 року в середньому профтехучилищі №63 м.Новогродівка Донецької області та періоду строкової служби в Збройних Силах СРСР з 25.06.1985 року по 28.05.1987 року та проведення її перерахунку.

Відповідно до листа Покровського ОУПФУ від 04.05.2020 року №9807/02/25 позивача було повідомлено, що спірний період був йому зарахований до пільгового стажу за Списком №1. Пільговий страж роботи позивача склав 17 років 01 місяць 00 днів.

Відповідно до листа Покровського ОУПФУ від 11.06.2020 року №0581-02-8/1920 зазначено, що у листі Покровського ОУПФУ від 04.05.2020 року №9807/02/25 помилково зазначено, що пільговий стаж позивача складає 17 років 01 місяців 00 днів, правильний пільговий стаж роботи позивача складає 11 років 00 місяців 28 днів.

Відповідно до протоколу Покровського ОУПФУ від 07.07.2016 року №3135, який міститься в матеріалах пенсійної справи та в матеріалах адміністративної справи стаж на підземних роботах позивача складає 17 років 01 місяців 00 днів.

Позивач вважає, що Покровським ОУПФУ протиправно не зараховано до його пільгового стажу періоду навчання та служби в армії у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 345-VI) його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Протоколу Покровського ОУПФУ від 07.07.2016 року №3135, який міститься в матеріалах адміністративної справи стаж на підземних роботах позивача складає 17 років 01 місяців 00 днів.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у зв`язку з тим, що стаж, який позивач просить зарахувати, вже зараховано відповідачем.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції від 07.07.2020 року №.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Покровського ОУПФУ на користь позивача.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул.Центральна, 13, м.Мирноград, Донецька область, 85323, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул.Центральна, 13, м.Мирноград, Донецька область, 85323, ) викладене у формі листа від 11 червня 2020 року №0581-02-8/1920.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.05.2020 року

В задоволені решти позивних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 вересня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв