Справа № 640/20412/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 вересня 2020 року м. Київ № 640/20412/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1

до Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому позивач просить суд визнати дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), а саме працівників приймальні Київради з земельних питань, яка фізично знаходиться в адмінбудівлі Департаменту, дії яких полягають у відмові прийняти документи (клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) у адвоката Калька Дмитра Олексійовича як представника ОСОБА_1 - протиправними.

Також, як зазначив позивач в позовній заяві, безпосередньо події, що оскаржуються, сталися 14.01.2020р.

Судом було встановлено, що позовна заява була подана до суду 28.08.2020р., тобто з пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду визначеного частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з позовом, позивач заявив клопотання про поновлення адміністративного строку звернення до суду, яке мотивовано тим, що з 12 березня 2020 року рішенням Уряду в Україні було запроваджено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), що спричинило часткове або повне зупинення роботи органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів усіх інстанцій, підприємств, установ, організацій та безпосередньо відділень поштового зв`язку. Таким чином, через вищезазначений факт позивач, був позбавлений можливості вчасно подати позовну заяву до суду з метою оскарження протиправних дій відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020р. суд визнав не поважними наведені позивачем причини пропуску строку, а позовну заяву залишено без руху для надання позивачу строку для подання клопотання про поновлення пропущеного строку, де вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з доданням відповідних доказів на їх підтвердження.

14.09.2020р. позивачем на виконання вимог ухвали від 04.09.2020р. подано клопотання про поновлення пропущеного строку, в якому, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач посилається на те, що права та законні інтереси позивача представляє адвокат Калько Д.О., проте через велику завантаженість та великий обсяг процесів, які веде адвокат Калько Д.О. , позивач був змушений звернутися до адвоката Рибченко Н.М. В свою чергу, адвокат Рибченко Н.М. погодилась на складання проекту позовної заяви для позивача, однак через факт перебування останньої у відпустці в період з 01.08.2020 року по 24.08.2020 року проект позовної заяви було підготовлено після 24.08.2020 року.

Проте суд вважає неповажними такі підстави для поновлення пропущеного строку, з огляду на наступне.

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, на переконання суду, тривала невизначеність позивача з адвокатом, який буде представляти його інтереси в суді, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки дана обставина залежала від волевиявлення самого позивача та його представника.

Крім того, позовна заява була підписана адвокатом Калько Д.О., як представником, тому доводи позивача про підготовку позову адвокатом Рибченко Н.М. не знаходять свого підтвердження матеріалами позовної заяви.

Отже, позивачем не наведено поважних причин щодо не звернення з даним позовом в межах строків, визначених ст. 122 КАС України.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Додаткового суд враховує, що Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку на звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи те, що позивачем не наведено причин поважності пропуску строку звернення до суду та не надано доказів поважності причин пропуску даного строку, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви відповідно до вимог частини 2 статті 123 КАС України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, суд-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суддя О.В. Патратій