Справа № 505/1329/20
Суддя: Вергопуло А. К.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/1329/20
Провадження № 2-а/505/50/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2020 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання - Ісаченко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області Кривого Ярослава, поліцейського СРПП №4 Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області Мазур Ярослава, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 травня 2020 року звернувся з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №4 Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області Кривого Я., поліцейського СРПП №4 Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області Мазур Я., та просив визнати дії відповідача Кривого Я. , що виразилися в безпідставній зупинці його транспортного засобу о 12.00 год. 09.05.2020 року протиправними; визнати дії відповідача Мазур Я. , що виразились в притягненні його 09.05.2020 року до адміністративної відповідальностіза ч.1 ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати його постанову серії БАА №444897 від 09.05.2020 року про накладення відносно нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підставою цьому зазначав те, що о 12-й годині 00 хвилин 09.05.2020 року біля приміщення Подільського відділу НП ГУНП України в Одеській області, що знаходиться за адресою: вул. Соборна, 74, м. Подільськ Одеська область, він, керуючи належним йому автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений поліцейським Подільського відділу НП Кривим Я., який на його вимогу не назвав причину зупинки, але потім сказав, що ним, нібито, скоєне порушення вимог ПДР, а саме керування транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки, за твердженням Кривого Я. , він постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області був позбавлений права керування строком на один рік.

Надалі, поліцейський Кривий Я., на його погляд, зрозумівши, що зупинка була безпідставною, знайшов іншу підставу зупинки та заявив, що він порушив вимоги ПДР, а саме знак 3.34, - «Зупинка заборонена».

Після того, як Кривий Я. , не приступивши до розгляду справи, заявив, що він скоїв адміністративне правопорушення, він заявив йому відвід і ця заява була ним задоволена.

Справу про адміністративне правопорушення розглянув поліцейський Подільського ВП Мазур Я., який за результатом розгляду справи виніс постанову, якою визнав його винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач наполягає на тому, що 09.05.2020 року не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому зазначена вище постанова є незаконною та безпідставною.

Він пояснював відповідачу Мазур Я. , що його автомобіль заглохнув, що він увімкнув аварійну сигналізацію, що об`єктивно не мав можливості уникнути зупинки, що виключає складову суб`єктивної сторони як вина, але його пояснення залишились поза увагою.

Крім того, винесена постанова не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП.

Відповідачі надали відзив на позов, згідно якого вказували, що на відеозаписі файлів, записаних на нагрудну відеокамеру, зафіксовано, що позивачу були роз`яснені його права, працівником поліції було здійснено дзвінок до чергової частини Подільського ВП ГУНП в Одеській області для повідомлення центру безоплатної вторинної допомоги та залучення до справи захисника. Оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, позивач був ознайомлений з положеннями ст.ст.307,308 КУпАП, а також правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, правом, порядком та строками оскарження постанови.

Факт здійснення позивачем зупинки був виявлений інспектором та зафіксований на стаціонарну камеру, розташовану на перехресті доріг вул. Соборна - вул. Сільськогосподарська в м. Подільську. Під час розгляду справи позивач пояснив, що не мав можливості уникнути зупинки, так як його автомобіль заглохнув та він міняв батарейку на замку. Позивач визнає, що здійснив рух автомобіля заднім ходом, а без зупинки неможливо робити даний маневр в зоні дії знаку 3.34. Разом з тим, позивач помилково вважає, що правопорушення він не вчиняв, так як він не керував таксі, в тому числі вантажним, а саме їм дозволено посадку та висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

14.09.2020 року позивач надав додаткові письмові пояснення, згідно яких вказував, що відповідачі не надали докази правомірності своїх дій. Вказує, що автомобілем до зупинки керувала ОСОБА_5 . Він мав статус водія коли усував знаходження автомобіля під дією знака 3.34. Перед зупинкою автомобіль не проїздив поруч чи під знак 3.34. Він пояснив працівнику поліції, що зупинка автомобіля не залежала від волі водія. Причина полягала в тому, що припинила діяти батарейка, яка забезпечує роботи протиугінного пристрою Starline i95, який працює в його автомобілі, без електронного живлення цей пристрій не працює, мотор припиняє працювати та автомобіль зупиняється, що і відбулось у даному випадку.

Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі та представник Подільського ВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явились. Про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положення статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №444897 від 09.05.2020 року, складеної поліцейським СРПП №4 Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області старшим сержантом поліції Мазур Я. вбачається, що ОСОБА_1 09.05.2020 року о 12.30 год. у м. Подільську по вул. Соборній, 74, керував автомобілем марки «Тайота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Стоянка заборонена», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією (пункт 8.2 ПДР).

Згідно з пунктом 8.4 «в» ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

До заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ПДР дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому такий встановлений. Зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до пунктів 15.1-15.3 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Підпунктом «а» пункту 15.10 ПДР передбачено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи

винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він не керував автомобілем до зупинки, а водієм була ОСОБА_5 . Так, звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що керував автомобілем, а у заяві від 14.09.2020 року заперечує факт керування автомобілем. ОСОБА_5 у заяві від 12.09.2020 року вказує, що автомобілем керував ОСОБА_1 , а потім вказує, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає твердження позивача та його дружини суперечливими та такими, що не можуть бути взяті до уваги.

Суд зазначає, що знак 3.34 «Зупинка заборонена» є безумовний та забороняє зупинку та стоянку незалежно від того чи чинитиме транспортний засіб перешкоди в русі чи ні. Відступати від вимог цього знаку дозволено лише у випадках визначених ПДР України, наприклад таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу) чи маршрутним транспортним засобам, що рухаються за встановленими маршрутами. До жодної із цих категорій транспортний засіб позивача не належить.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані усі вимоги передбачені КУпАП. Належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Щодо аргументів позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку внаслідок технічної несправності автомобіля, суд зазначає наступне.

Пункт 1.10 Правил вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до п. 15.14 Правил у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

Підпункт «а» пункту 9.9. Правил аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Підпункт «а» пункту 9.10. Правил разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Таким чином, невід`ємними ознаками вимушеної зупинки, здійсненої у відповідності до п. 9.9. та п. 9.10. Правил дорожнього руху, є увімкнення аварійної сигналізації та установлення знаку аварійної зупинки (у випадку зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м).

Факт вимушеної зупинки позивачем не доведено. Також позивач не вжив заходів передбачених п.15.14 та (або) п. 9.9-9.11 ПДР, як наслідок не має підстав вважати таку зупинку вимушеною.

Факти вказані у постанові підтверджуються дисками з відеозаписом з місця події, наданими відповідачами.

Отже, за наведених обставин суд приходить до висновку про те, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідач виявив порушення Правил дорожнього руху, на яке належним чином відреагував,

результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Підстави позову, на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не спростовано останнім.

Інші питання щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства на чому наголошує позивач, на переконання суду, не можуть бути окремими самостійними підставами для скасування цієї постанови по суті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.293 КУпАП, орган(посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість зміни постанови про адміністративне правопорушення БАА №444897 від 09.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині призначення покарання, а саме про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, в зв`язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, так як негативних наслідків в результаті дій правопорушника не настало, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Вимоги про визнання протиправними дій відповідачів задоволенню не підлягають, оскільки суд не наділений такими повноваженнями згідно ч.3 ст.286 КАС України при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. 139 КАС України та враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 268, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити постанову поліцейського СРПП №4 Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області Мазур Я. серії БАА №444897 від 09.05.2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 в частині обраного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., звільнивши ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність скоєного правопорушення і обмежившись усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншому відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області (, Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна, 74) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя - А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року.