Справа № 460/3699/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/3699/19 пров. № А/857/7743/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Обрізка І.М.,

Онишкевича Т.В.,

секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Недашківська К.М.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Рівне о 10 год. 19 хв. 14 лютого 2020 року, повне судове рішення складено 24 лютого 2020 року, у справі №460/3699/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ-ЕКО» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «АРМ-ЕКО» (далі Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.07.2019 № в частині застосування штрафу на загальну суму 41 177 грн. 67 коп.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані суду докази на підтвердження своєчасного подання ПН на реєстрацію в ЄРПН протоколи руху документа / звіту та пов`язаних з ним повідомлень / квитанції. Судом першої інстанції встановлено, що позивач вчиняв усі залежні від нього дії з метою реєстрації ПН в ЄРПН у строки, встановлені нормами ПК України, оскільки усі без винятку ПН подані на реєстрацію вперше 15.01.2019, проте з незалежних від платника податків причин, не зареєстровані у день їх подання на реєстрацію. Судом першої інстанції не встановлено факту допущення позивачем податкового правопорушення, а тому підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що платник податку зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати таку в Єдиному реєстрі податкових накладних та законодавчо встановлено відповідальність за невиконання таких дій. Скаржник вказує, що надані позивачем електронні докази не підтверджують, що позивачем здійснювалась реєстрація (спроби реєстрації) податкових накладних у межах граничних строків, визначених Податковим кодексом України. Зазначає, що позивачем не надано повідомлення про отримання звітності станом на момент направлення накладних на реєстрацію.

Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що Товариство неодноразово направляло на реєстрацію податкові накладні 15.01.2019, але реєстрація таких не відбувалась, невчасна реєстрація податкових накладних відбулась не з вини Товариства, а у зв`язку з перевантаженням серверу ДФС.

Товариство подало клопотання про розгляд справи за відсутності представника, скаржник явку повноважного представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень статті 229 та статті 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що старшим державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Рівненського управління ГУ ДФС у Рівненській області на підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ-ЕКО», за результатами якої складено акт від 13.06.2019 №4173/17-00-50-12/33001226.

Відповідно до висновків вказаного акта перевіркою встановлено порушення ТОВ «АРМ-ЕКО» пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме порушено терміни реєстрації податкових накладних №539 від 26.12.2018, №576 від 27.12.2018, №249 від 12.12.2018, №160 від 07.12.2018, №563 від 30.10.2018, №634 від 28.12.2018, №633 від 28.12.2018, №630 від 28.12.2018, №632 від 28.12.2018, №424 від 20.12.2018, №631 від 28.12.2018.

25.07.2019 ГУ ДФС у Рівненській області винесло податкове повідомлення-рішення № форми «Н», згідно з яким на підставі акта перевірки від 13.06.2019 №4173/17-00-50-12/33001226 до Товариства за звітний період 2018, 2019 року застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних загальною сумою 42 005,84 грн.

Товариство подало скаргу на вказане податкове повідомлення-рішення до ДПС України, рішенням ДПС України від 13.11.2019 №9308/6/99-00-08-05-05 скарга Товариства залишено без задоволення.

Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення від 25.07.2019 № в частині застосування штрафу на загальну суму 41 177,67 є протиправним, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час проведення перевірки, (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Згідно з положеннями статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Таким чином, метою камеральної перевірки є виявлення в даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиному реєстрі податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які вказують на допущені платником податків порушення термінів реєстрації податкових накладних, відповідальність за що передбачена статтею 120-1 ПК України.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, в редакції чинній на час складання податкових накладних, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України Постановою Кабінет Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок №1246) відповідно до пункту 8 якого податкова накладна складається та реєструється постачальником (продавцем) - платником податку.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Пунктами 13 та 14 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Порядок №1246 не містить визначення поняття «реєстрація податкової накладної». Водночас, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Враховуючи наведене, реєстрація податкової накладної в ЄРПН є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в ЄРПН.

Аналіз зазначених законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до Єдиного реєстру податкових накладних є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до Єдиного реєстру податкових накладних.

Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом дій такого, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС (ДПС), та/або безпосередніх дій працівників ДФС (ДПС), на яку (які) платник податку не має впливу.

Таким чином, належним доказом реєстрації податкової накладної (наміру її реєстрації), з урахуванням положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку №1246, є квитанція про прийняття податкової накладної, про неприйняття або про зупинення реєстрації такої із зазначенням причин, яка надсилається протягом операційного дня.

В свою чергу, основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами господарювання та ДФС визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557, в редакції чинній на час реєстрації податкових накладних, (далі - Порядок №557) відповідно до пунктів 8, 9, 11 якого у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі. Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 липня 2019 року у справі №0940/1600/18 дійшов висновку, що текстове викладення абзацу 13 підпункту 201.10 статті 201 ПК України не дає підстав для неоднозначного тлумачення такого безвідносно до змісту норм Порядку №557, як підзаконного акта, який не може застосовуватися з огляду на те, що колізія між нормами актів неоднакової юридичної сили вирішується на користь акта вищої юридичної сили.

Суд касаційної інстанції у вказаній справі вказав, що в цілях статті 201 ПК України слід застосовувати тривалість операційного дня, визначену Порядком №1246 (в робочі дні триває з 8 до 20-ї години) як таку, що встановлена спеціальною нормою, яка регулює порядок направлення електронного документа - податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) до ДФС (ДПС) для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, необхідно враховувати, що відповідно до статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, для можливості накладення штрафних санкції на Товариство, які передбачені статтею 120-1 ПК України, обов`язковим є встановлення вчинення ним податкового правопорушення, як це зазначено у статті 109 ПК України.

У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС (ДПС) в строк, встановлений цією статтею.

Податкові накладні слід вважати зареєстрованими у день їх фактичного отримання контролюючим органом, тобто протягом операційного дня, коли такі було надіслано платником податків на адресу контролюючого органу, що виключає підстави накладення фінансових санкцій, передбачених статтею 120-1 ПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що законодавцем не передбачено будь-яких інших вимог до платника податку на додану вартість щодо вчинення ним додаткових дій після направлення податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних. Технічні питання роботи сервера ДФС України (ДПС України), пов`язані з реєстрацією податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, знаходяться поза межами впливу платника податку, а тому не можуть братися до уваги при вирішенні питання щодо виконання платником податку покладеного на нього обов`язку щодо реєстрації податкової накладної.

В свою чергу, притягаючи платника податків до відповідальності, контролюючий орган зобов`язаний перевірити всі обставини, що можуть вплинути на його рішення, особливо ті, що виключають відповідальність такого платника.

Відповідно до долученого до матеріалів справи Розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних:

ПН №563 від 30.10.2018 дата реєстрації 19.11.2018, кількість днів 4, сума ПДВ 2363,00 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 236,30 грн.;

ПН №160 від 07.12.2018 дата реєстрації 21.01.2019, кількість днів 21, сума ПДВ 3173,00 грн., розмір штрафу 20%, сума штрафу 634,60 грн.;

ПН №249 від 12.12.2018 дата реєстрації 21.01.2019, кількість днів 21, сума ПДВ 36,33 грн., розмір штрафу 20%, сума штрафу 7,27 грн.;

ПН №424 від 20.12.2018 дата реєстрації 19.01.2019, кількість днів 3, сума ПДВ 157150,00 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 15715,00 грн.;

ПН №539 від 26.12.2018 дата реєстрації 17.01.2019, кількість днів 2, сума ПДВ 118739,00 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 11873,90 грн.;

ПН №576 від 27.12.2018 дата реєстрації 17.01.2019, кількість днів 2, сума ПДВ 42744,00 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 4274,40 грн.;

ПН №630 від 28.12.2018 дата реєстрації 18.01.2019, кількість днів 3, сума ПДВ 16712,33 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 1671,23 грн.;

ПН №631 від 28.12.2018 дата реєстрації 18.01.2019, кількість днів 3, сума ПДВ 57772,60 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 5777,26 грн.;

ПН №632 від 28.12.2018 дата реєстрації 18.01.2019, кількість днів 3, сума ПДВ 9608,31 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 960,83 грн.;

ПН №633 від 28.12.2018 дата реєстрації 18.01.2019, кількість днів 3, сума ПДВ 5000,00 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 500,00 грн.;

ПН №634 від 28.12.2018 дата реєстрації 18.01.2019, кількість днів 3, сума ПДВ 4050,50 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 405,05 грн.

Товариство не оскаржує податкове повідомлення-рішення № в частині визначення штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН за трьома податковими накладними: №563 від 30.10.2018 дата реєстрації 19.11.2018, кількість днів 4, сума ПДВ 2363,00 грн., розмір штрафу 10%, сума штрафу 236,30 грн.; №160 від 07.12.2018 дата реєстрації 21.01.2019, кількість днів 21, сума ПДВ 3173,00 грн., розмір штрафу 20%, сума штрафу 634,60 грн.; №249 від 12.12.2018 дата реєстрації 21.01.2019, кількість днів 21, сума ПДВ 36,33 грн., розмір штрафу 20%, сума штрафу 7,27 грн.

В свою чергу, спірні податкові накладні складені з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця грудня 2018 року, а тому повинні бути зареєстровані в ЄРПН до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені до 15.01.2019 включно.

Відповідно до Квитанцій №1 спірні податкові накладні зареєстровані у такі терміни: ПН №424 від 20.12.2018 документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 18.01.2019 (а.с.19); ПН №539 від 26.12.2018 документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 17.01.2019 (а.с.25); ПН №576 від 27.12.2018 документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 17.01.2019 (а.с.32); ПН №630 від 28.12.2018 документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 18.01.2019 (а.с.39); ПН №631 від 28.12.2018 документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 18.01.2019 (а.с.45); ПН №632 від 28.12.2018 документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 18.01.2019 (а.с.52); ПН №633 від 28.12.2018 документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 18.01.2019 (а.с.58); ПН №634 від 28.12.2018 документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 18.01.2019 (а.с.65).

Вказані ПН та Квитанції №1 до ПН досліджені судом першої інстанції як електронні докази, про що складений Протокол огляду електронних доказів (а.с.113).

Зі змісту долучених до матеріалів справи документів «Властивості документа» судом першої інстанції встановлено:

ПН №424 від 20.12.2018 очікується доставка 15.01.2019 18.01.2019 16.01.2019 16.01.2019, повідомлення 18.01.2019, Квитанція №1 18.01.2019 (а.с.21);

ПН №539 від 26.12.2018 очікується доставка 15.01.2019 16.01.2019 16.01.2019, повідомлення 17.01.2019, Квитанція №1 17.01.2019 (а.с.27);

ПН №576 від 27.12.2018 очікується доставка 15.01.2019 16.01.2019 16.01.2019, повідомлення 17.01.2019, Квитанція №1 17.01.2019 (а.с.34);

ПН №630 від 28.12.2018 очікується доставка 15.01.2019 16.01.2019 16.01.2019, повідомлення 18.01.2019, Квитанція №1 18.01.2019 (а.с.41);

ПН №631 від 28.12.2018 очікується доставка 15.01.2019 16.01.2019 16.01.2019, повідомлення 18.01.2019, Квитанція №1 18.01.2019 (а.с.47);

ПН №632 від 28.12.2018 очікується доставка 15.01.2019 18.01.2019 16.01.2019 16.01.2019, повідомлення 18.01.2019, Квитанція №1 18.01.2019 (а.с.54);

ПН №633 від 28.12.2018 очікується доставка 15.01.2019 18.01.2019 16.01.2019 16.01.2019, повідомлення 18.01.2019, Квитанція №1 18.01.2019 (а.с.60);

ПН №634 від 28.12.2018 очікується доставка 15.01.2019 18.01.2019 16.01.2019 16.01.2019, повідомлення 18.01.2019, Квитанція №1 18.01.2019 (а.с.67).

На підтвердження своєчасного подання ПН на реєстрацію в ЄРПН Товариством також долучено до матеріалів справи Протоколи руху документа / звіта та пов`язаних з ним повідомлень / квитанції (а.с.123-144), з яких вбачається, що Товариство вчиняло усі залежні від нього дії з метою реєстрації ПН в ЄРПН у строки, встановлені нормами ПК України, оскільки усі без винятку ПН були подані на реєстрацію вперше 15.01.2019, проте з незалежних від платника податків причин, не були зареєстровані у день їх подання на реєстрацію. Впродовж операційного дня Товариству квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкових накладних направлено не було.

Окрім того, до матеріалів справи долучено інформацію з офіційного сайту відповідача від 15.01.2019, відповідно до змісту якого Пресслужба Державної фіскальної служби України, повідомила, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних / розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі (а.с.112).

За вказаних обставин, відсутні підстави стверджувати про протиправність дій Товариства щодо допущення несвоєчасної реєстрації податкових накладних. Не надходження позивачу квитанцій про реєстрацію або відмову в реєстрації, у встановлений законодавством строк, на переконання суду апеляційної інстанції, є наслідком незабезпечення умов податковим органом виконання позивачем свого податкового обов`язку, тоді як платник податку здійснив усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних. Неналежне виконання контролюючим органом при реєстрації податкових накладних своїх обов`язків не може мати наслідком притягнення Товариства до відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 23.01.2018 (справа № 806/832/17 (К/9901/1807/17)), від 05.09.2018 (справа №806/1936/17 (К/9901/36333/18)), від 22.11.2018 (справа № 813/815/18 (К/9901/63661/18)), від 12 березня 2020 року (справа №809/369/17), від 12 лютого 2020 року (справа №1640/3102/18).

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, враховуючи вимоги Податкового Кодексу України, принцип правомірності дій платника податків, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в межах спірних правовідносин Товариством як платником податку вчинено всі необхідні дії з метою своєчасної реєстрації податкових накладних, автоматизована перевірка таких мала б бути здійснена у день надходження, однак перша квитанція впродовж операційного дня направлена не була, що не може ставитись у вину позивачу та бути підставою для притягнення Товариства до фінансової відповідальності.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 25.07.2019 №, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року у справі №460/3699/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 21.09.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України