Справа № 200/8344/19-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 200/8344/19-а

адміністративне провадження № К/9901/22974/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року по справі № 200/8344/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

02 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій області та Луганській областях, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо ненадання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області довідки про грошове забезпечення позивача з урахуванням усіх діючих складових грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував на час звільнення з Служби безпеки України та зобов`язати Службу безпеки України в Донецькій та Луганській областях надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу з урахування складових (надбавок, доплат, премій) грошового забезпечення, які позивач отримував на час звільнення з Служби безпеки України;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01 січня 2018 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 01 січня 2018 року та виплатити суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 березня 2018 року однією сумою, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зниження основного розміру пенсії позивачу при її перерахунку до 70% грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії з урахуванням всіх діючих складових грошового забезпечення, які були враховані при первісному призначенні пенсії позивачу та виплатити із розрахунку підвищення до пенсії виходячи із 74% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року однією сумою, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року позов задоволено повністю.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо ненадання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Службу безпеки України в Донецькій та Луганській областях надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог ст. 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року за рахунок зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії з 74% до 70%. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) виходячи із 74% відповідних сум грошового забезпечення. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати в частині визнання протиправною бездіяльність Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо ненадання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року та зобов`язання Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог ст. 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії. Ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні вказаних позовних вимогах відмовити.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, суд виходить з такого.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують ст. 13 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відтак, судові рішення, ухвалені у справах незначної складності, підлягають касаційному оскарженню виключно у випадках, вичерпний і остаточний перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Разом з тим, за змістом п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Колегія суддів Верховного Суду, вивчивши матеріали касаційної скарги, з урахуванням приписів наведених правових норм процесуального закону, характеру спірних відносин, суб`єктного складу учасників та предмету доказування, що не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, вважає, що вказана справа, в силу приписів п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, відноситься до категорії справ незначної складності, так як ознак, передбачених ч. 4 ст. 12 КАС України, не має.

В касаційній скарзі відповідач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підп. «а» п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підп. «а» - «г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у вказаній справі, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених підп. «а-г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі належить відмовити.

Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч. «с» ст. 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Суд також враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року по справі № 200/8344/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець
Л. В. Тацій