Справа № 400/2465/19
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 вересня 2020 року

Київ

справа №400/2465/19

адміністративне провадження №К/9901/23430/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2020 у справі №400/2465/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» до Головного управління ДФС у Миколаївській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Миколаївській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2020 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС, скаржник) направлена до суду поштою 10.09.2020.

Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 19.03.2020, повний його текст складено того ж дня, відповідно, останнім днем тридцятиденного строку на касаційне оскарження відповідно до частини першої статті 329 КАС України, з урахуванням вихідних днів, було 20.04.2020

Водночас, 02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України. Розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтею 329 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

20-денний строк з дня набрання чинності цим Законом закінчився 06.08.2020.

Отже, граничний строк на касаційне оскарження судових рішень у цій справі сплинув 06.08.2020, натомість касаційну скаргу направлено до суду поштою лише 10.09.2020 тобто з пропуском строку встановленого для цього.

ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційна скарга у цій справі подана в межах строку, передбаченого КАС України для оскарження судових рішень, натомість, касаційну скаргу було повернуто ухвалами Верховного Суду від 23.04.2020 і 28.07.2020 з підстав, встановлених статтею 332 КАС України. Скаржник звертає увагу, що строки на касаційне оскарження судових рішень є продовженими відповідно до Закону № 540-IX і ГУ ДПС не втратив інтерес у вирішенні судового спору на користь держави, а тому просить його поновити.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Судом встановлено, що вперше касаційну скаргу у цій справі ГУ ДПС подало в межах строків, проте, ухвалою Верховного Суду від 23.04.2020 її було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила викладення передбачених Кодексом підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку. В подальшому скаржником направлялися касаційні скарги 29.05.2020 і 09.07.2020, які аналогічно первісній касаційній скарзі були повернуті скаржникові на підставі пункту 4 частини четвертої статті 332 КАС України ухвалами Верховного Суду від 19.06.2020 і 28.07.2020 відповідно.

Як вбачається з відомостей реєстраційної картки поштового повідомлення (провадження №К/9901/17177/20) ухвалу Верховного Суду від 28.07.2020 про повернення втретє поданої касаційної скарги у цій справі скаржником отримано 03.08.2020, натомість цю касаційну скаргу направлено до суду (вчетверте) лише 10.09.2020, тобто більше ніж через місяць з дня отримання копії ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо повторного звернення до касаційного суду з цією касаційною скаргою.

Посилання скаржника на Закон № 540-IX є необґрунтованим, оскільки з 17.07.2020 діє Закон №731-ІХ, який встановив 20-денний строк з дня набрання ним чинності для вчинення особами, зацікавленими у касаційному оскарженні судових рішень, певної процесуальної дії: або подати касаційну скаргу, або подати заяву про продовження такого строку.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заявляючи про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, скаржник не зазначає доводів з належним їх підтвердженням, що причини пропуску строку зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. при цьому, колегія суддів враховує, що протягом усього часу скаржником вчинялися дії щодо касаційного оскарження судових рішень, натомість саме скаржником не було дотримано вимог КАС України щодо форми і змісту касаційної скарги, зокрема, щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень, що стало підставою для повернення попередніх трьох касаційних скарг у цій справі.

Перевіряючи обґрунтування касаційної скарги, поданої вчетверте, колегія суддів вважає, що скаржником так і не враховані роз`яснення, надані Верховним Судом в ухвалах від 23.04.2020, 19.06.2020 і 28.07.2020.

Так, в ухвалі від 28.07.2020 Верховний Суд зазначив, що наведення в касаційній скарзі посилання на відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування усіх норм права, порушення яких встановлено в Акті перевірки, не може свідчити про виконання скаржником вимог щодо форми і змісту касаційної скарги в частині належного викладення підстав касаційного оскарження судових рішень, що свідчить про формальний підхід до її оформлення. Скаржнику вже було роз`яснено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Натомість, у поданій вчетверте касаційній скарзі скаржник аналогічно попередній формально зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Натомість обґрунтування цієї підстави зводиться до неправильного застосування судами усіх норм права, порушення яких встановлено в Акті перевірки, викладення обставин справи, цитування висновків Акта перевірки та тих доводів, які, з огляду на зміст судових рішень у цій справі, були предметом перевірки та оцінки судами попередніх інстанцій.

Формально посилаючись на порушення норм процесуального права - статей 73, 74, 75, 76, 90 КАС України, скаржник не розкриває їх зміст та не обґрунтовує в чому саме він вбачає порушення судами цих норм.

В ухвалах Верховного Суду скаржнику роз`яснювалося, що у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права у вигляді не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або які зібрані у справі докази судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Посилання у касаційній скарзі, зокрема, на те, що судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки тому факту, що позивач в порушення норм Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного Банку України від 29.12.2017 №148 не розробив і затвердив до 30.06.2018 порядок розрахунку ліміт кас колегія суддів вважає таким, що не узгоджується зі змістом судових рішень. Так, судами встановлено, що наказом №91 від 22.06.2018 «Про внесення змін до наказу «Про встановлення залишку готівки в касі №119 від 29.12.2017» було доповнено п.1.1 наказу №119 від 29.12.2017 в наступній редакції: « 1.1. на виконання вимог постанови правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» з 01.07.2019 залишити без змін ліміт залишку готівки в касі, в розмірі 15000 гривень, згідно Розрахунку, що додається до Наказу».

Суди зазначили, що зазначений наказ №91 від 22.06.2018 був наданий разом з запереченнями до Акту, а тому він вважається наданим під час перевірки, та повинен був врахований під час прийняття рішення відповідачем.

Таким чином, є підстави вважати, що скаржником наведене обґрунтування безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій у цій справі.

Крім того, порушення судом норм процесуального права щодо дослідження доказів (зокрема, це статті 73, 74, 75, 76, 90 КАС України) регламентовано Кодексом як порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 353 КАС України). Зазначеному порушенню норм процесуального права кореспондує підстава для касаційного оскарження судових рішень - пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

При цьому, скаржник має враховувати, що пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

У касаційній скарзі відсутнє посилання на жодний з пунктів частин другої та/або третьої статті 353 КАС України, а вимогами касаційної скарги є не направлення справи на новий розгляд (як це передбачено статтею 353 КАС України), а скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду і ухвалення нового рішення про відмову в позові, що передбачено статтею 351 КАС України.

Формальне ж посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України не містить достатніх обґрунтувань для відкриття касаційного провадження у цій справі на цій підставі, у зв`язку з викладеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Крім цього, в порушення вимог частини четвертої статті 330 КАС України, до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору та про підстави звільнення від сплати судового збору суд не повідомлено.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (42040 грн).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції чинній на день подання позову до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн) і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (19210 грн). За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн).

Позов у цій справі заявлено юридичною особою у 2019 році, який містить вимоги майнового характеру у загальній сумі 3658878,93 грн та одну вимогу немайнового характеру. Відповідно, сплаті при поданні позовної заяви підлягав судовий збір в сумі 21131 грн: за вимоги майнового характеру 19210 грн та за вимогу немайнового характеру 1921 грн.

З огляду на наведене, за подання касаційної скарги у цій справі скаржник має сплатити судовий збір в сумі 42040 гривень (21131 грн * 200% > 20 РПМПО).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:

Отримувач коштів - УК у Печерському районі /Печерський район/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102

Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку - 207

Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У зв`язку з наведеним, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику часу на усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 329-330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2020 у справі №400/2465/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» до Головного управління ДФС у Миколаївській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Миколаївській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- вказати інші (поважні) причин пропуску строку на касаційне оскарження;

- надати суду уточнену касаційної скарги, зміст якої, зокрема, щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі;

- надати платіжний документ про оплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі встановленому Законом № 3674-VI.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон М.Б. Гусак Є.А. Усенко