Справа № 640/19304/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Аліменка В.О.

суддів: Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - зобов`язати Відповідача повернути зайво сплачену суму податку на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 154 054,80 грн., частину чистого прибутку (код платежу 21010100) 66 857,38 грн., податок на прибуток (код платежу 11020100) у розмірі 59 569 314,02 грн., підготувавши висновок про повернення сум з супровідними документами і передати їх до відповідного органу Державної казначейської служби України для повернення цієї суми на поточний рахунок підприємства

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах повністю.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що за позивачем обліковується переплата з податку на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 154054,80 грн., частини чистого прибутку (код платежу 21010100) 66857,38 грн., податку на прибуток (код платежу 11020100) у розмірі 59569314,02 грн. Факт наявності переплати підтверджено відомостями з електронного кабінету платника, інформацією з обігово-сальдового балансу, податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства та з податку на додану вартість.

Позивачем для забезпечення повернення зайво сплачених сум упродовж 1095 днів з моменту виникнення переплати направлено на адресу Відповідача 06.04.2017 р. №41, 27.04.2017 р. №74, 25.04.2017 р. № 75 заяви довільної форми щодо здійснення повернення у встановленому порядку сум переплат за банківськими реквізитами ДП "ДАРНИЦЬКИЙ ВРЗ". Станом на день звернення з заявою у Позивача, так і на час її розгляду податковий борг за ДП "ДАРНИЦЬКИЙ ВРЗ" не обліковується. Відповіді від Відповідача на вказані листи не надходило.

Позивач повторно звернувся з заявою про здійснення повернення коштів від 03.07.2018р. №199, від 09.08.2018р. №261, від 16.08.2018р. №260, від 28.08.2018р. №290, 28.08.2018р. №291.

У відповідь на вищезазначені листи Відповідач повідомив, що питання повернення сум переплат можна буде розглянути після закінчення перевірки ДП "ДАРНИЦЬКИЙ ВРЗ".

Позивач зазначає, що він право на повернення сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 154 054,80 грн., частини чистого прибутку (код платежу 21010100) 66 857,38 грн., податку на прибуток (код платежу 11020100) у розмірі 59 569 314,02 грн. з відповідного бюджету.

На час звернення до суду Відповідачем висновок щодо повернення ДП "ДАРНИЦЬКИЙ ВРЗ" надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 154 054,80 грн частини чистого прибутку (код платежу 21010100) 66 857,38 грн., податку на прибуток (код платежу 11020100) у розмірі 59 569 314,02 грн не підготовлено та для виконання не направлено. Кошти з бюджету на рахунок Позивача не повернуто.

Позивач вважає, що бездіяльність відповідача є протипрвною та за відновленням порушеного свого права звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, однак, вважає, що в частині стягнення на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6401 (шість тисяч чотириста одна) грн. 25 коп. слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені статтею 43 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

У відповідності до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 43.6 статті 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України регламентує Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 (далі по тексту - Порядок).

Разом з тим, за змістом пунктів 10, 11 Порядку висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

На пiдставi отриманих висновків вiдповiдний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у визначеному законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що умовами повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань є відсутність у платника податків податкового боргу, воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

При цьому, факт наявності надміру сплачених грошових відповідачем не заперечується та не спростований.

Отже, позивач подавав до відповідача заяви про повернення надміру сплачених грошових коштів і доказів наявності у позивача податкового боргу відповідачем до суду не надано, що свідчить про те, що позивач має право на повернення з бюджету надмірно сплаченої суму податку на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 154 054,80 грн., частину чистого прибутку (код платежу 21010100) 66 857,38 грн., податок на прибуток (код платежу 11020100) у розмірі 59 569 314,02 грн.

Відповідач не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції будь-яких доказів, які б підтверджували, що ним складено висновок про повернення позивачу надмірної сплати суми податку на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 154 054,80 грн., частину чистого прибутку (код платежу 21010100) 66 857,38 грн., податок на прибуток (код платежу 11020100) у розмірі 59 569 314,02 грн. та подано його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Наведене свідчить про допущення Офісом великих платників податків ДФС протиправної бездіяльності щодо не вчинення дій, направлених на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов`язань на підставі відповідних заяв.

При цьому апелянтом не наведено жодних обставин, які могли б слугувати підставою для відмови у поверненні позивачу надміру сплачених грошових зобов`язань та, відповідно, підставою для неподання відповідачем до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про таке повернення.

У свою чергу відповідно до пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Позивачем для забезпечення повернення зайво сплачених сум упродовж 1095 днів з моменту виникнення переплати направлено на адресу Відповідача 06.04.2017 р. №41, 27.04.2017 р. №74, 25.04.2017 р. № 75 заяви довільної форми щодо здійснення повернення у встановленому порядку сум переплат за банківськими реквізитами ДП "ДАРНИЦЬКИЙ ВРЗ". Станом на день звернення з заявою у Позивача, так і на час її розгляду податковий борг за ДП "ДАРНИЦЬКИЙ ВРЗ" не обліковується. Відповіді від Відповідача на вказані листи не надходило.

Обставини щодо подання позивачем до відповідача заяви про повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми сум грошового зобов`язання, наявність надміру сплачених грошових зобов`язань та відсутність податкового боргу судом встановлено та власне не заперечувалося відповідачем.

Однак, обґрунтовуючи неможливість вчинення дій щодо повернення позивачу вищезазначених переплат, відповідач зазначає, що сума такої переплати має бути підтверджена в ході податкової перевірки.

Суд звертає увагу, що протягом тривалого часу з 2017 року по час прийняття рішення по суті (2020 рік) контролюючим органом не повідомлено ні позивача, ні суд про результат проведення перевірки, а отже, в даному випадку контролюючий орган зловживав своїми права та позбавив позивача прав на повернення коштів.

Щодо посилань відповідача, що в результаті проведення документальної перевірки у контролюючого органу буде можливість встановити достовірність даних, поданих платником податків в уточнюючій декларації та контролюючий орган не мав змоги перевірити достовірність переплати, колегія суддів зазначає, що норми Податкового кодексу України та Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 не ставлять передумовою для надання відповідного висновку про перерахування помилково або надміру сплачених до бюджету коштів обов`язкового проведення документальної перевірки, про що наголошено у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №805/2908/17-а (№К/9901/406/17).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Інших доводів щодо підстав для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року апеляційна скарга не містить.

Перевіряючи всі доводи апелянта, колегія суддів також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", відповідно до якої "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

Таким чином, дослідивши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження не надав суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність прийняття ним оскаржуваного рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Офісу великих платників податків ДПС підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено 23 вересня 2020 року.