Справа № 210/3429/20
Суддя: Літвіненко Н. А.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 210/3429/20
Провадження № 2-а/210/38/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"23" вересня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі судді Літвіненко Н.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лякової Ганни Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕАМ №2631272 від 04.06.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.06.2020 року Інспектором 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Ляковою Г.С. відносно позивача ухвалена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Зазначає, що згідно вказаної постанови, позивач 04.06.2020 року о 10:02 керуючи автомобілем перевозив небезпечний вантаж - паливо дизельне ООН 1202 в цистерні у кількості 5 т. з порушенням спеціальним правил, а саме не відповідає вимогам транспортний документ, чим порушив р.1 п.9. ч.З Правил ДОПИВ та п.5.4.1.1.18 ДОПОГ, чим порушив ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вул. або заліз, переїздами.

Вважає, що протиправними діями Інспектора 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Ляковою Г. С. на нього накладено штраф у розмірі 510 грн. безпідставно, бездоказово та за надуманими обставинами, притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке не було вчинено.

В постанові серії ЕАМ № 2631272 від 04.06.2020 року відповідачем вказано, що ним нібито порушено вимоги правил ДОПНВ, а саме р.1 п.9. ч.З. та п.5.4.1.1.18. Проте відповідач не зазначив у чому саме не відповідає транспортний документ, а лише навів перелік пунктів ДОПНВ, які за думкою відповідача порушив позивач, у тому числі навів пункт 9 р.1 ч.З, який взагалі відсутній в ДОПНВ. Також зазначив пункт правил дорожнього руху 22.5, який не відповідає змісту. Так відповідно до п.5.4.1.1.18 якщо речовина, що відноситься до одного з класів 1-9 та відповідає критеріям класифікації, наданої відповідно до пункту 2.2.9.1.10. в транспортному документі повинна бути зроблена додаткова відмітка «НЕБЕЗПЕЧНО ДЛЯ НАВКОЛИШНЬОГО СЕРЕДОВИЩА» або «ЗАБРУДНЮВАЧ МОРСЬКОГО СЕРЕДОВИЩА / НЕБЕЗПЕЧНО ДЛЯ НАВКОЛИШНЬОГО СЕРЕДОВИЩА ». Позивач звертає увагу на той факт, що він здійснював перевезення небезпечного вантажу, а саме - дизельного палива у об`ємі 5 т.

Так згідно пункту 2.2.9.1.10.3.1 ДОПНВ речовини повинні бути класифіковані як «речовини, небезпечні для навколишнього середовища (водного середовища)», якщо вони відповідають критеріям для категорії гострої токсичності 1, категорії хронічної токсичності 1 або категорії хронічної токсичності 2 відповідно до таблиці 2.2.9.1.10.3.1. Дані критерії детально описують категорії класифікації. Вони зведені в діаграму, представлену в таблиці 2.2.9.1.10.3.2 ДОПОГ. Проте дизельне пальне, перевезення якого позивач здійснював жодним вищевказаним критеріям не відповідає, а інспектор не довів жодного факту віднесення дизельного палива до речовини небезпечної для навколишнього середовища (водного середовища), також це підтверджується паспортом якості № 117 на відповідне дизельне пальне в якому відсутня відмітка про небезпечність дизельного пального для навколишнього середовища, та наявна додаткова інформація про те що. дизельне пальне відноситься до малотоксичних речовин 4-го класу безпеки , що ще раз спростовує необхідність зазначення в транспортному документів додаткового запису про небезпечність вантажу для навколишнього середовища та виключає мою адміністративну відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Вважає, що дії інспектора були направлення на покращення статистики складених постанов про адміністративне правопорушення та притягнутих до відповідальності осіб а тому просить суд визнати протиправними дії Інспектора 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лякової Ганни Сергіївни та скасувати як незаконну Постанову серії ЕАМ №2631272 від 04.06.2020 року про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Позивач, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач в судове зсідання не з`явився, через канцелярію суду подав відзивна позовну заяву, відповідно якого заперечує щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., далі-ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до р. 1 п. 9 ч. З ДОПНВ При перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи:

3) у випадках, передбачених ДОПНВ, на транспортній одиниці мають бути додатково такі документи:

транспортний документ, передбачений розділом 5.4.1 додатка А до ДОПНВ.

У разі якщо кількість вантажу не дає можливості завантажити його повний обсяг в одну транспортну одиницю, складаються окремі транспортні документи або робляться копії єдиного документа на кількість завантажених транспортних одиниць.

На вантажі, що не можуть завантажуватися разом в один транспортний засіб через заборону їх сумісного завантаження, обов`язково виписуються окремі транспортні документи.

Інформація, яка має зазначатися у відповідних випадках у транспортному документі, свідчить про небезпеку вантажу. Ця інформація, передбачена положеннями розділів 3.5.6, 5.4.1, підрозділами 5.5.2.4, 5.5.3.7.1 та спеціальними положеннями глави 3.3 додатка А до ДОПНВ, зазначається в товарно-транспортній накладній або додається до неї;

свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка В до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2 до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 ? 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою);

ДОПНВ-свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі (далі - свідоцтво ДОПНВ про підготовку водія), передбачене розділом 8.2.1 додатка В до ДОПНВ;

письмові інструкції, передбачені розділом 5.4.3 додатка А до ДОПНВ.

Письмові інструкції зберігаються в кабіні транспортного засобу в легкодоступному місці. Автомобільний перевізник забезпечує ознайомлення водіїв, які беруть участь у перевезенні, із змістом письмових інструкцій та належне виконання ними зазначених інструкцій;

свідоцтво про завантаження контейнера / транспортного засобу, передбачене розділом 5.4.2 додатка А до ДОПНВ, порядок заповнення і зміст якого наведено в додатку 4 до цих Правил.

Свідоцтво про завантаження контейнера / транспортного засобу може бути додано до транспортного документа. У цьому разі в транспортному документі зазначається, що завантаження контейнера проведено відповідно до встановлених на морському транспорті вимог, а також зазначаються відомості про особу, відповідальну за завантаження контейнера.

Для переносних цистерн та контейнерів-цистерн свідоцтво про завантаження контейнера / транспортного засобу не вимагається;

документ, що посвідчує особу, з фотографією для кожного члена екіпажу;

копія документа, виданого компетентним органом, із зазначенням умов перевезення, якщо це вимагається відповідно до підпунктів "с" або "d" підрозділу 5.4.1.2.1 або підрозділу 5.4.1.2.3.3 додатка А до ДОПНВ.

Відповідно до п. 5.4.1.1.18 ДОПНВ Специальные положения, касающиеся перевозки веществ, опасных для окружающей среды (водной среды) Если вещество, относящееся к одному из классов 1-9, отвечает критериям классификации, предусмотренным в пункте 2.2.9.1.10, в транспортном документе должна быть сделана дополнительная запись "ОПАСНОЕ ДЛЯ ОКРУЖАЮЩЕЙ СРЕДЫ". Это требование не применяется к № ООН 3077 и 3082 или в случае изъятий, предусмотренных в пункте

В случае перевозки в транспортной цепи, включающей морскую перевозку, приемлемой является запись "ЗАГРЯЗНИТЕЛЬ МОРСКОЙ СРЕДЫ" (в соответствии с пунктом 5.4.1.4.3 МКМПОГ) вместо записи "ОПАСЕЮЕ ДЛЯ ОКРУЖАЮЩЕЙ СРЕДЫ".

Так відповідачем разом з його напарником поліцейським взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 Гаврилюком Олександром Юрійовичем , під час патрулювання 04.06.2020 близько 10 год. 00 хв. в м. Кривий Ріг вул. Толстого, 25, був помічений транспортний засіб «TGL 7.150» з номерним знаком НОМЕР_1 який здійснює перевезення небезпечного вантажу.

Після чого поліцейським взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 Гаврилюком Олександром Юрійовичем у відповідності до п. 1.8.1.1 додатка А до ДОПИВ та наказу МВС «Про затвердження деяких нормативно-правових актів з питань дорожнього перевезення небезпечних вантажів» № 656 від 04.08.2018 було здійснено перевірку вище вказаного т/з на дотримання вимог законодавства в цій сфері. За результатом якої було виявлено те, що у водія ОСОБА_1 не відповідала чинним вимогам транспортний документ, а саме відсутність запису «Небезпечно для навколишнього середовища».

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, мною було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2631272 від 04.06.2020, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та КУпАП.

Вважає, що ним винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, яка встановлюють загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. А також ст. 33 КУпАП. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки ч. 1 ст. 286 КАС України встановлено стислі строки розгляду адміністративної справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (десять днів з дня відкриття провадження у справі), а згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2631272 від 04.06.2020 року прийнятою відповідачем, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 04.06.2020 року о 10:02 керуючи автомобілем перевозив небезпечний вантаж - паливо дизельне ООН 1202 в цистерні у кількості 5 т. з порушенням спеціальним правил, а саме не відповідає вимогам транспортний документ, чим порушив р.1 п.9. ч.3 Правил ДОПИВ та п.5.4.1.1.18 ДОПОГ, чим порушив ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вул. або заліз, переїздами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 7).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 2 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України встановлює "презумпцію невинуватості" та відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом своїх прав до суду, на що суд зазначає наступне.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 222 КУпАП надає повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП працівниками Органів Національної поліції.

Відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП - Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначив, що адміністративне правопорушення не вчиняв. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає обставинам справи, вимогам закону, є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, позивач надав суду паспорт якості №117 на відповідне дизельне пальне в якому відсутня відмітка про небезпечність дизельного пального для навколишнього середовища, та наявна додаткова інформація про те що, дизельне пальне відноситься до малотоксичних речовин 4-го класу безпеки , що ще раз спростовує необхідність зазначення в транспортному документів додаткового запису про небезпечність вантажу для навколишнього середовища та виключає адміністративну відповідальність позивача.

Разом з тим, з наданого відповідачем СD диску вбачається, що позивачеві відомо, що ним при перевезенні порушуються правила перевезення нафтопродуктів, однак як вбачається з відеозапису, на всі його зауваження керівництво не реагує та не усуває зазначені недоліки. Крім того, з відеозапису вбачається, що позивача вже раніше притягували за аналогічне правопорушення з винесенням штрафу, який було сплачено, а от же визнано провину.

Крім того, відповідачем на СD-носії надано документ, який було сфотографовано під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 на якому зображено товаро-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №20 з позначкою «НЕБЕЗПЕЧНИЙ ВАНТАЖ», «Паливо дизельне, клас 3, класифікаційний код F», «група пакування ІІІ».

Тобто, з вищезазначених документів можливо зробити висновки, що документи, які мав при собі позивач при виконанні трудових обов`язків та перевезенні дизельного пального мають розбіжності щодо класу безпеки, а от же, саме позивач несе безпосередню відповідальність за достовірність інформації, відповідно якої виконує трудові обов`язки та перевозить небезпечну для навколишнього середовища речовину.

Факт вчиненого позивачем правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського та автомобільного відеореєстратора, з перегляду відеозаписів добре видно що на відеозапису під назвою «....140» водій зупиненого для перевірки т/з який здійснює перевезення небезпечних вантажів перевозячи дизельне пальне ООН 1202 в усних поясненнях зазначає що у нього мається при собі (та він надав для перевірки) товаро- транспортний документ, який не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, не містив запису «Небезпечно для навколишнього середовища», зазначено «НЕБЕЗПЕЧНИЙ ВАНТАЖ», що є порушенням п. 5.4.1.1.18 та р. 1 п. 9 ч. З ДОПНВ, а отже останній порушив правила перевезення небезпечних вантажів.

Крім цього, відповідно до даних ІПС «Армор» наявність сплаченого штрафу позивачем у розмірі 510 грн., є доказом визнання останнім вини у вчиненні адміністративного правопорушення за яке останнього було притягнуто до відповідальності.

Виходячи з вищевикладеного, вбачається, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження того, що позивач не порушував ПДР України, останнім не надано та з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 132-1, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 257, 262-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лякової Ганни Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. А. Літвіненко