Справа № 420/9350/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9350/20
УХВАЛА

23 вересня 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Єфіменко К.С., розглянувши в порядку ч.1 ст.154 КАС України заяву позивача про забезпечення позовних вимог по справі від 22.09.2020 року (вхідний №38443/20) за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції Одеській області (вул. Єврейська, 12, м.Одеса, 65014) треті особи Балтська районна Державна адміністрація в особі органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації (вул.Любомирська, 193, м.Балта, Одеська область, 66101), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )про визнання протиправноюбездіяльності Головного управління національної поліції Одеській області в особі Балтського відділу поліції Головного управління національної поліції Одеській області щодо невжиття заходів зниклої безвісти та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції Одеській області, треті особи Балтська районна Державна адміністрація в особі органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління національної поліції Одеській області в особі Балтського відділу поліції Головного управління національної поліції Одеській області щодо невжиття заходів зниклої ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 поданої 17.09.2020р. зобов`язання відповідача вжити заходів передбачених чинним законодавством для пошуку зниклої безвісти ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 23.09.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження.

До суду позивача була подана заява про забезпечення позовних вимог від 22.09.2020 року (вхідний №38443/20) шляхом встановлення заходів забезпечення позову тимчасово обмежити в праві виїзду за межі України малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви позивач вказує на те, що існує загроза того, що третя особа ОСОБА_2 незаконним способом вивезе доньку ОСОБА_4 за межі України.

Оцінивши обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд приходить до висновку, що заява представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно частини 4 статті 150 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Заходи забезпечення адміністративного позову вживаються у разі наявності таких обставин:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, такими рішеннями, дією або бездіяльністю.

У кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, суд має встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до положень ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідачу вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким здійснюється стягнення.

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи предметом оскарження є бездіяльності Головного управління національної поліції Одеській області в особі Балтського відділу поліції Головного управління національної поліції Одеській області щодо невжиття заходів зниклої безвісти ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1 поданої 17.09.2020р. та зобов`язання відповідача вжити заходів передбачених чинним законодавством для пошуку зниклої безвісти ОСОБА_4 . При цьому, у клопотанні про забезпечення позову позивач вказує на побоювання вивезення неповнолітньої ОСОБА_4 за межі України її батьком, що не є предметом розгляду в межах адміністративного позову.

Окремо суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» неповнолітні громадяни України виїжджають з України за наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта, службового паспорта, проїзного документа дитини, який видається дітям у віці до 18 років, або якщо вони вписані в закордонний паспорт одного з батьків, та у його супроводі.

Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2020. № 85), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) занотаріальнопосвідченоюзгодоюдругого з батьків із зазначенням у нійдержавипрямуваннятавідповідногочасового проміжкуперебуванняуційдержаві,якщодругийзбатьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

- якщодругийзбатьківєіноземцемабоособоюбез громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску;

- якщоупаспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка (штамп) про взяття на постійний консульський облік у закордонній дипломатичній установі України або перебування такого громадянина на постійному консульському обліку підтверджується довідкою про перебування на консульському обліку, яка формується з використанням засобів відомчої інформаційної системи МЗС;

- у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій:

свідоцтва про смерть другого з батьків;

рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків;

рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім;

рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;

рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;

довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( 2947-14 ) (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері);

довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, виданої органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

свідоцтва про народження дитини, виданого компетентним органом іноземної держави, що не містить відомостей про батька дитини, легалізованого або засвідченого апостилем, а також без будь-якого додаткового засвідчення у випадках, передбачених міжнародним договором України.

3) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця під час пред`явлення рішення суду або органу опіки та піклування (районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі його утворення), сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади) або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом, який їх видав, у якому визначено (підтверджено) місце проживання дитини з одним із батьків, який має намір виїзду з дитиною або який уповноважив на це нотаріально посвідченою згодою інших осіб;

4) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця та більше дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на захворювання, передбачені частиною п`ятою статті 157 Сімейного кодексу України, під час пред`явлення таких документів або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом, який їх видав:

довідки, виданої органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, про наявність заборгованості із сплати аліментів (у разі коли сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три місяці);

документа, виданого лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу, в порядку та за формою, встановленими МОЗ (у разі коли сума заборгованості по аліментах становить понад три місяці, але не більше чотирьох місяців).

В матеріалах справи відсутні відомості щодо надання позивачкою в інтересах третьої особи ОСОБА_2 нотаріально посвідченоїзгоди щодо виїзду з ним за межі України ОСОБА_4 , також відсутні будь-які докази наявності документів за якими ОСОБА_2 зміг би без зазначеної вище згоди виїхати за межі України разом з ОСОБА_4 .

За вказаних обставин, на думку суду, заява позивача про забезпечення позову за вказаних обставин є безпідставною та не може бути задоволена.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.150,151,154 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 22.09.2020 року (вхідний №38443/20) - відмовити.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання ухвали в порядку, визначеному п.15.5 Перехідних положень КАС України, але оскарження не зупиняє негайного виконання ухвали та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя К.С.Єфіменко