Справа № 1.380.2019.004721
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

23 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 1.380.2019.004721

провадження № К/9901/9660/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 1.380.2019.004721 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

(і) визнати протиправним рішення про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомог, що оформлене пунктом 19 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 3 травня 2019 року № 50;

(іі) зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

(ііі) встановити судовий контроль за виконанням даного судового рішення, зобов`язавши відповідача в місячний термін надати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 05.12.2019 позов ОСОБА_1 задовольнив повністю.

Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалою від 30.01.2020 ухвалою апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення суду першої інстанції у цій справі повернуто скаржнику відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України).

На зазначену ухвалу апеляційного суду Міністерство оборони України подало касаційну скаргу, яка була зареєстрована у Верховному Суді 03.04.2020.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями був визначений склад колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян: Шевцова Н.В. головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Данилевич Н.А., Смокович М.І.

Верховний Суд ухвалою від 13.04.2020 відмовив у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про поновлення строку на касаційне оскарження та залишив без руху Касаційну скаргу Міністерства оборони України. Одночасно суд надав відповідачеві строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також роз`яснив, що невиконання вимог відповідної ухвали в установлений судом строк є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Надалі Верховний Суд ухвалою від 12.08.2020 продовжив Міністерству оборони України строк на усунення недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали.

Своєю чергою Верховний Суд ухвалою від 14.09.2020 задовольнив заяви суддів Шевцової Наталії Володимирівни, Данилевич Надії Андріївни, Смоковича Михайла Івановича про самовідвід та передав матеріали адміністративної справи № 1.380.2019.004721 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений склад колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав: головуючий суддя Єзеров А.А., судді Кравчук В.М., Стародуб О.П.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13.04.2020 про залишення касаційної скарги без руху скаржник надіслав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву, в якій заявник просить суд про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 1.380.2019.004721.

На обґрунтування вимог поданої заяви Міністерство оборони України зазначає, що Міністерство оборони України дійсно вважається таким, що 11.03.2020 отримало ухвалу Верховного Суду від 05.03.2020 про повернення касаційної скарги, оскільки це підтверджується штампом Юридичного департаменту Міністерства оборони України про реєстрацію вхідного документа № 4327-К від 11.03.2020.

Своєю чергою скаржник акцентує на тому, що оскільки справа розглядалась в першій інстанції Львівським окружним адміністративним судом, що є зоною відповідальності Західного територіального юридичного відділу юридичного департаменту Міністерства оборони України, то, відповідно, і представництво інтересів Міноборони в цій справі Юридичним департаментом Міністерства було доручене Західному територіальному юридичному відділу. Зазначає, що ухвала Верховного Суду від 05.03.2020 про повернення касаційної скарги була скерована на адресу Західного територіального юридичного відділу листом заступника директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України від 16.03.2020 за № 298/5/4327 і надійшла до Західного територіального юридичного відділу, як стверджує заявник, 23.03.2020.

У заяві також вказує, що оскільки касаційна скарга була підготовлена 27.03.2020 (в п`ятницю) вже після 12.00, то наступна можливість відправити її на адресу Верховного Суду була тільки 31.03.2020 (вівторок). Вказані обставини позивач вважає поважними причинами пропуску строку на подання касаційної скарги й тому просить суд поновити йому строк на касаційне оскарження.

У цьому контексті Верховний Суд звертає увагу на те, що статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, і, передовсім, щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою зумовлена також й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення тільки задля повторного слухання справи й ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони й пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на оскарження судового рішення в касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Утім обставини, якими скаржник обґрунтовує поважність причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, не дають підстав для того, щоб вважати їх об`єктивними та непереборними.

Надаючи оцінку тій обставині, що представництво інтересів Міноборони в цій справі Юридичний департамент Міністерства оборони України (далі за текстом - Юридичний департамент) доручив Західному територіальному юридичному відділу та що Юридичний департамент безпосередньо представництво інтересів Міністерства оборони України у цій справі не здійснював, з чим й була пов`язана затримка з поданням відповідачем касаційної скарги повторно, колегія суддів зауважує, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може бути потреба дотримання Міністерством оборони України внутрішньоорганізаційної адміністративної процедури захисту своїх інтересів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «добропорядного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею самою.

Одночасно Верховний Суд зазначає, що питання забезпечення належного захисту своїх інтересів, насамперед, залежить від волевиявлення самого учасника справи, тому це в жодний спосіб не має впливати на процесуальний обов`язок відповідача подавати скарги (заяви, клопотання) із дотриманням встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів також встановила, що з моменту отримання заявником ухвали Верховного Суду від 05.03.2020 у цій справі й до моменту його повторного звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду сплинуло двадцять днів.

У цьому контексті Верховний Суд зважає на те, що хоча скаржник у своїй заяві про поновлення строку касаційного оскарження й стверджує про те, що відправити кореспонденцію впродовж більш стислого строку виявилось неможливим через карантинні заходи, утім жодного доказу, який міг би підтвердити такий його аргумент, немає ані в матеріалах касаційної скарги та долучених до неї документах, ані в заяві про усунення недоліків касаційної скарги й додатках до неї.

З наведеного випливає, що заявник не подав до суду належних доказів, які б свідчили про те, що він не міг звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою протягом коротшого строку саме через об`єктивні обставини, які були спричинені дією карантинних обмежень, пов`язаних із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

З цих підстав Верховний Суд доходить висновку, що аргументи, якими заявник мотивує вимоги своєї заяви про поновлення строку касаційного оскарження, не свідчать про наявність непереборних обставин, що об`єктивно унеможливили звернення Міністерства оборони України з касаційною скаргою у період з 11.03.2020 й до 31.03.2020 включно.

І зважаючи на те, що наведені заявником обставини не свідчать про поважність причин пропуску ним строку касаційного оскарження, колегія суддів вважає за можливе визнати їх неповажними та відмовити Міністерству оборони України у задоволенні клопотання про поновлення такого процесуального строку.

Отже, Верховний Суд встановив, що скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у визначений законом строк. Клопотання про проводження строку на усунення недоліків касаційної скарги заявник також не подавав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на те, що причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 1.380.2019.004721, які були викладені в заяві Міністерства оборони України, колегія суддів визнає неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Керуючись положеннями статей 248, 333, КАС України,

у х в а л и в:

1. Визнати неповажними причини пропуску Міністерством оборони України строку на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 1.380.2019.004721

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 1.380.2019.004721.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб