Справа № 640/6466/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6466/20 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Світ інструменту Україна") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі по тексту - відповідач, Київська митниця Держмитслужби), в якому просило визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 19 грудня 2019 року №UA100000/2019/000026/2.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем безпідставно було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товару, оскільки його митна вартість визначена за основним методом, тобто за ціною договору. Також, позивач посилався на те, що на виконання вимог ч.3 статті 53 Митного кодексу України та з метою підтвердження заявленої митної вартості ним були надані всі необхідні документи. Вважає, що підстав, які унеможливлювали визначення вартості товару за першим методом, не існувало, а тому визначення митної вартості мало відбутись саме за ціною договору.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ТОВ "Світ інструменту Україна" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Київська митниця Держмитслужби подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечувала проти її задоволення та наполягала на законності оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача обґрунтована та підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18 грудня 2019 року позивачем в порядку електронного декларування подано до Київської міської митниці ДФС (правонаступником якої є Київська митниця Держмитслужби) митну декларацію форми ІМ 40 ДЕ №UA100040/2019/227362 (далі - МД) з метою митного оформлення товарів.

У відповідності до графи 42 МД, митну вартість товару позивачем було визначено за основним методом - за ціною договору (контракту).

На підтвердження зазначеної у МД митної вартості товару, позивач надав митному органу документи, перелік яких міститься у графі 44 МД.

За результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів, митним органом проведено процедуру консультації, за результатами якої прийнято письмове рішення про коригування митної вартості товарів від 19 грудня 2019 року №UA100000/2019/000026/2, яким скориговано митну вартість товарів на загальну суму 19 986, 13 доларів США, а саме:

- товар №2/1 - водонепроникне взуття з підошвою і верхом з пластмаси, що закриває щиколотку, але не закриває коліно, з пластмасовим верхом: напівчоботи жіночі, розмір 36, арт. 60046 - 197 пар; напівчоботи жіночі, розмір 37, арт. 60047 - 43 пар; напівчоботи жіночі, розмір 38, арт. 60048 - 1092 пар; напівчоботи жіночі, розмір 39, арт. 60049 - 1145 пар; напівчоботи жіночі, розмір 40, арт. 60050 - 123 пар; напівчоботи чоловічі, розмір 41, арт. 60051 - 38 пар; напівчоботи чоловічі, розмір 42, арт. 60052 - 1132 пар; напівчоботи чоловічі, розмір 43, арт. 60053 - 1119 пар; напівчоботи чоловічі, розмір 44, арт. 60054 - 18 пар; напівчоботи чоловічі, розмір 45, арт. 60055 - 185 пар. Торговельна марка: Сібртех, країна виробництва: RU виробник: ООО Калифорния;

- товар №4/1 - інструменти ручні, лопати: лопата сталева емальована 330 х 365 мм без держака, арт. 61531 - 100 шт., торговельна марка: Сибртех, країна виробництва: RU виробник: Ашинский металлургеский завод ПАО; лопата поліпропіленова 360 х 400 мм без держака, арт. 61578- 150 шт., країна виробництва: RU виробник: ОАО «Лебедянский завод строительно - отделочных машин»;

- товар №7/1 - інструменти ручні (робоча частина не містить природних або штучних алмазів): лещата слюсарні, 200 мм, поворотні, з ковадлом, арт. 186295 - 400 шт., торговельна марка: Sparta, країна виробництва: CN виробник: MATRIZE Handels-GmbH.

Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що в ході проведення процедури консультації митним органом встановлено, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та містять розбіжності.

У зв`язку з викладеним, відповідно до статей 53, 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати до митного органу наступні документи: 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 6) прайс - лист виробника товару.

На виконання вимог митного органу, позивачем було надано лист від 19 грудня 2019 року №б/н щодо неможливості надання документів, запитуваних митним органом та повторно надіслано документи відносно яких у митного органу встановлені сумніви та розбіжності.

На підставі викладеного, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу визначення митної вартості, відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

Вважаючи вказані дії та рішення відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судова колегія встановила, що відповляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були наявні обґрунтовані підстави для сумніву у правомірності заявленої позивачем митної вартості за ціною контракту.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 контракту від 15 липня 2015 року №MIR-MIU/150715, укладеного між ТОВ "Світ інструменту" (Росія) (продавець) та ТОВ "Світ інструменту Україна" (Україна) (покупець), продавець продав, а покупець придбав на умовах базису поставки FCA Ворсино, FCA Белая Калитва, згідно Інкотермс-2010 товар, відповідно додаткової угоди до кожної партії товару.

Найменування, кількість товару, коди класифікації товарної номенклатури зовнішньоекономічної діяльності, а також вартість однієї одиниці товару по артикулах зазначаються у додатковій угоді до кожної партії товару, яка є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно з пунктами 2.1, 2.3, 2.4, 2.5 контракту продавець зобов`язується поставити покупцю товар на загальну суму контракту. Загальна сума контракту становить 480 000, 00 доларів США. Узгоджена сторонами вартість товару встановлюється в доларах США та зазначається у додатковій угоді та інвойсах на кожну поставку.

Інвойс на товар, що поставляється, виставляється безпосередньо продавцем. В інвойсі зазначається номер та дату контракту, номер та дату інвойсу, найменування та адреса сторін, підпис та штамп (відтиск печатки) продавця. Підпис може бути виконаний шляхом факсиміле. Наявність штампу підтверджує підписання інвойсу уповноваженою особою.

В інвойсі указується: вартість партії товару, що поставляється, яка підлягає сплаті продавцю; найменування товару; вартість за одну одиницю товару; кількість кожного найменування; загальна вартість по кожному найменуванню у даній поставці; код ТН ЗЕД ЄАЕС; загальна вартість товару, яка підлягає оплаті по даній поставці товару; строк сплати за товар по даній поставці; країна походження; строк поставки.

У вартість товару, згідно умов базису поставки FCA, включено наступні витрати продавця: всі витрати, повязані з погрузкою товару та сплатою митних формальностей та податків в країні продавця, а також вартість тари, упаковки та маркування. Покупець зобовязаний сплатити за поставлений товар вартість у розмірі та строки, вказані в інвойсі. Вартість товару не може бути змінена після відправки товару та інвойсу покупцю.

Розділом 3 контракту визначено умови поставки, зокрема, що поставка товару відбувається згідно додаткової угоди та здійснюється безпосередньо від продавця до покупця.

Поставка вважається виконаною, коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, який зазначений покупцем, або іншою особою, яка діє від імені останнього. Якщо зазначене місце знаходиться за межами площ продавця, поставка вважається виконаною з моменту, коли товар наданий у розпорядження перевізника або іншої особи, визначеної покупцем.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 контракту кількість товару у кожній поставці, конкретний асортимент, строк поставки попередньо узгоджуються сторонами та зазначаються в інвойсі та додатковій угоді до кожної партії товару, що відвантажується. Одиницею виміру є: штука, набір, комплект.

Також, згідно пунктів 5.1 - 5.4 контракту покупець здійснює оплату товару наступним чином: 100 % вартості товару покупець сплачує протягом 180 календарних днів з моменту погрузки товару, яка підтверджена копіями вантажних документів. Оплата поставки товару здійснюється прямим грошовим переказом на рахунок продавця, згідно банківських реквізитів, визначених в пункті 14.1 даного контракту та в інвойсі, направленим продавцем для даної партії товару. Датою платежу вважається дата списання коштів з рахунку покупця. Всі витрати, пов`язані з перерахунком коштів від покупця, сплачуються покупцем.

05 лютого 2016 року між ТОВ "Світ інструменту Україна" та ТОВ «АБОРДАЖ ЛОГІСТІКС» укладено договір №070 про надання транспортно - експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 вказаного договору, експедитор згідно заявок організовує перевезення вантажів автомобільним, морським та/або авіаційним транспортом і проводить розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу.

Умови виконання конкретних перевезень, а також перелік операцій, які необхідні для здійснення перевезень, узгоджуються сторонами в заявках. Заявка є невід`ємною частиною даного договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором пріоритетними є умови, зазначені в заявці. Заявка вважається підтвердженою, якщо вона підписана сторонами та скріплена їх печаткою.

Крім того, 11 грудня 2019 року між ТОВ «АБОРДАЖ ЛОГІСТІКС» та ПФ «Форос» укладено договір перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України №02508-19, згідно з пунктом 1.1 якого даний договір регулює відносини сторін, що виникають в процесі надання транспортно - експедиторських послуг, які полягають у плануванні, організації, здійсненні та забезпеченні перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів клієнтів експедитора автомобільним транспортом по території України, та/або на території інших іноземних держав. Даний договір також регулює умови та порядок розрахунків між сторонами за належно надані, відповідно до умов даного договору, послуги.

ТОВ "Світ інструменту Україна" були надані до митного оформлення наступні документи: контракт від 15 липня 2015 року №MIR-MIU/150715; Додаткову угоду 1612-2 від 16 грудня 2019 року до контакту від 15 липня 2015 року №MIR-MIU/150715; довідку про транспортні витрати від 17 грудня 2019 року №07971; інвойс від 16 грудня 2019 року №1612-2; прайс - лист; копію митної декларації країни відправлення № 10106050/161219/0047178; договір про надання транспортно - експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні від 05 лютого 2016 року №070; заявку від 11 грудня 2019 року до договору №071 від 15 червня 2016 року; міжнародну товарно - транспортну накладну №082238; договір № 02508-19 перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 11 грудня 2019 року.

Спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України (далі - МК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 631 (далі - Порядок № 631), Міжнародною конвенцією про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року №3018-VI (далі - Конвенція).

У статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МК України.

Згідно ч.1, 2 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації

У ч. 2, 3, 5 статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку № 631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п. 1 ч. 4, ч. 5, 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2, 4, 5, 10 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей,напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Як встановлено судом першої інстанції, спірним рішенням за результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Так, як відповідачем, так і судом першої інстанції, зазначено, що всупереч умовам договору позивачем не долучено до матеріалів справи, як і не надано до митного оформлення додаткової угоди до спірної партії товару, яка є невід 'ємною частиною цього контракту та яка обов 'язково повинна укладатись сторонами на кожну поставку товару.

Однак, вказане твердження спростовується доданими до митної декларації МД-2 № UА100040/2019/227362 документами, які вказані в графі 44 декларації, а саме - додаткова угода 1612-2 від 16 грудня 2019 року. Копію даної додаткової угоди було також долучено до позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 19 грудня 2019 року № UА100000/2019/000026/2 (додаток № 9).

Відтак, посилання митного органу та Окружного адміністративного суду м. Києва на неподання позивачем додаткової угоди до спірної партії товару суперечить документально підтвердженому факту наявності копії такої угоди як у митного органу, так і в матеріалах даної справи.

Також в рішенні про коригування митної вартості зазначено, що згідно п. 3.3 контракту від 15 липня 2015 року № MIR-MIU/150715 та інвойсу від 16 грудня 2019 року № 1612-2 умовами поставки товару визначено FСА-Ворсино (Російська Федерація).

Згідно даних, зазначених в автотранспортній накладній від 16 грудня 2019 року № 082238, товар завантажено за адресою: «д. Добрино, 2-ой восточный проезд, влад. 5 РФ». Тобто встановлена розбіжність щодо місця завантаження товару, що безпосередньо впливає на складові митної вартості. Додаткових угод щодо зміни місця завантаження позивачем до митного оформлення не надано. У зв`язку з цим, враховуючи розбіжності щодо місця відвантаження товару, відсутні числові значення складових митної вартості.

Між тим, в п. 1.1. контракту було визначено умови поставки FСА-Ворсино.

Відповідно до положень Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс-2010 термін FСА "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Відповідно до п. А4 Продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки. Поставка вважається здійсненою, а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього; б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем відповідно до статті А.3 "а", нерозвантаженим з транспортного засобу продавця.

З вказаних положень Інкотермс вбачається врегулювання переходу ризиків та відповідальності за товар в залежності від того, чи є місце поставки площею продавця, чи ні.

Водночас, з умов контракту та положень Інкотермс не вбачається, що зміна місця завантаження товару призводить до збільшення вартості товару та відповідно до збільшення митної вартості.

Так, відповідно до п. 2.5 контракту: «в цену товара согласно условиям базиса поставки FCA включены следующие расходы Продавца: все расходы, связанные с погрузкой товара и с оплатой таможенных формальностей и налогов в стране Продавца, а также стоимость тары, упаковки и маркировки. Цена товара не может быть изменена после отправки товара и инвойса Покупателю».

За взаємною згодою сторін місце відвантаження товару було змінено з с. Ворсино на с. Добрино Боровського району Калузької області в РФ.

Село Ворсино розташовано в 4,1 км від села Добрино. В кожному з вказаних місць продавець товару має склади, а тому заміна пункту відвантаження товару не змінила зобов`язань продавця товару, визначених п. 2.5 контракту.

Перевезення здійснювалось на підставі договору № 070 від 05 лютого 2016 року про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні, укладеного між позивачем та ТОВ «Абордаж Логістикс».

Згідно з довідкою про транспортні витрати від 17 грудня 2019 року № 07971 ТОВ «Абордаж Логістикс» було повідомлено, що транспортні витрати по маршруту с. Ворсине, Калужська обл. (Росія) - п/п Бачівськ (Україна) складають 16200,00 грн.

Разом з тим, в наданій на запит митного органу заявці на перевезення вказано маршрут перевезення: Ворсино-Борщагівка, а пункт завантаження конкретизовано - д. Добрино, Росія та пункт розвантаження - с. Софіївська Борщагівка, Україна, та визначено загальну вартість перевезення - 30 000,00 грн. Таким чином, в наданих апелянтом для митного оформлення документах відсутні розбіжності.

Стосовно вартості послуг з перевезення вантажу в розмірі 30 000,00 грн., то як дана вартість перевезення включає в себе перевезення як до митної території України, так і по митній території України, а вартість перевезення саме до митної території України становить 16 200,00 грн., що підтверджено вказаними вище документами.

Таким чином, при визначенні митної вартості товарів, що декларувалися за МД-2 № UA100040/2019/227362, до митної вартості було включено вартість перевезення до пункту пропуску на митному кордоні України - Бачівськ (Україна), тобто 16 200,00 грн. Вартість перевезення до пункту пропуску на митному кордоні України - Бачівськ (Україна) в розмірі 16 200,00 грн. підтверджується рахунком № 7971_1 від 20 грудня 2019 року року, актом надання послуг № 7971_1 від 20 грудня 2019 року та платіжним дорученням про оплату наданих послуг № 455 від 27 грудня 2019 року.

Крім того, листом-повідомленням від 13 березня 2020 року №13.03/1 ТОВ «Абордаж Логістикс» повідомило, що згідно довідки про транспортні витрати 17 грудня 2019 року № 07971 на умовах поставки FCA-Добрино (Инкотермс-2010) собівартість перевезення залишилася незмінною.

Вказані документи не були долучені до позовної заяви у зв`язку з дією карантинних обмежень, встановлених Постановою КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», що визнається судом поважною причиною.

Посилання відповідача на неможливість розрахунку вартості товару у зв`язку з відсутністю в контракті та інвойсі таких числових складових митної вартості товару, як вартість упаковки, маркування, завантаження не ґрунтуються на нормах ч. 10 статті 58 МК України.

Враховуючи норми Митного кодексу України, наведені вище, колегія суддів зазначає, що виявлені митним органом розбіжності мають впливати на визначення митної вартості товару. Доведення вказаної обставини покладається на митний орган. У випадку, якщо такі розбіжності не впливають на визначення митної вартості товару, як в даному випадку, митний орган не наділяється правом на витребування додаткових документів та подальше коригування митної вартості у випадку їх ненадання.

Отже, митний орган уповноважений здійснювати перевірку правильності нарахування митних платежів, які визначаються з митної вартості товару, що імпортується. Разом з тим, у митного органу відсутні повноваження на перевірку правильності складення господарських документів та виконання господарських зобов`язань. Тому перевірка розбіжності в місці завантаження відповідно до укладеної додаткової угоди та фактичного місця завантаження не входить до компетенції митного органу. Документами підтверджено, що місце завантаження не вплинуло на вартість перевезення та, відповідно, на визначення складових митної вартості товару.

Наведене свідчить про те, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, тому не впливають на визначення митної вартості товарів.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року по справі №803/49/16 та від 25 червня 2020 року по справі № 820/1982/17.

Крім того, як підставу для коригування митної вартості товару, в рішенні про коригування митної вартості зазначено, що прайс-лист від продавця товарів наданий виключно на ту продукцію, оформлення якої здійснюється, тобто сформований без зазначення переліку всієї продукції виробника, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості покупців. З цього відповідачем було зроблено висновок, що відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та вони не піддаються перевірці.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки прайс-лист складається безпосередньо виробником товару, вимог до змісту прайс-листа норми Митного Кодексу України не містять. Відповідачем не зазначено, якими нормами міжнародного або національного законодавства встановлено заборону для виробника товару на визначення однакових цін на товари незалежно від умов поставки. Між тим, ціни у прайс-листі відповідають тим, що визначенні в специфікації та комерційному інвойсі.

Окремо слід звернути увагу, що обставини, на які посилається відповідач та Окружний адміністративний суд м. Києва як на підстави для коригування митної вартості трьох позицій товару, не вплинули на митну вартість решти товарів, які були заявлені до митного оформлення за митною декларацією форми МД-2 № UА100040/2019/227362, що свідчить про те, що відповідач визнає достовірність та повноту поданих документів для митного оформлення товарів.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Також слід зазначити, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися ним при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03. березня 2018 року по справі № 809/4367/15.

Проте, митний орган приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за другорядним методом (резервний), не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, а також не зазначено інформацію про джерела, які було використано, що суперечить вимогам статті 55 МК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, що передбачені ч. 2 статті 53 МК України, які повною мірою ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні дані, які підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно вимог ч.ч. 4, 5 статті 58 МК України.

Натомість, відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами правомірність своїх дій при винесенні оскаржуваного рішення. Відповідачем жодним чином не доведено, що документи, подані позивачем для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Так, відповідач просто вказує на існування розбіжностей у поданих позивачем документах, не зазначаючи при цьому, які саме дані не співпадають, в яких документах містяться суперечливі дані та яким чином скаржник виявив такі розбіжності.

Тобто, відповідачем не було доведено, що подані позивачем документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, на які вказував відповідач, та які спростував позивач.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість прийняття митним органом оскаржуваного рішення та, відповідно, коригування митної вартості товару позивача за другорядним методом, а саме за резервним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про коригування митної вартості товару 19 грудня 2019 року №UA100000/2019/000026/2 є необгрунтованим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було не повно встановлено фактичні обставини справи, не надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято необґрунтоване рішення з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Світ інструменту Україна" сплатило судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 7095,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6470 від 18 лютого 2020 року та за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у розмірі 10528,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6899 від 09 липня 2020 року.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби, відповідно до вимог ч. 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості Київської митниці Держмитслужби від 19 грудня 2019 року № UА100000/2019/000026/2.

Стягнути з Київської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" () сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 17623 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять три) грн. 55 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 22 вересня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев