Справа № 580/3133/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3133/20
УХВАЛА

23 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Вівдиченко Т.Р., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чаку Євгена Васильовича у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2020 року, визначено склад колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя - Чаку Є.В., судді - Федотов І.В., Коротких А.Ю. (а.с. 16).

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 жовтня 2020 року.

14 вересня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Є.В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чаку Євгена Васильовича визнано необґрунтованою. Передано справу для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід судді.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2020 року для вирішення вказаного питання визначено суддю Вівдиченко Т.Р.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чаку Є.В., суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частини 8 статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до частини 11 статті 40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Так, вказана заява про відвід мотивована тим, що суддя Чаку Є.В. входив до складу колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду, які здійснювали розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі №823/402/17. Позивач вказує, що ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у вказаній справі було скасовано постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року, а тому, є обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Чаку Є.В.

За приписами ч.ч. 1-2 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, частина 4 статті 36 КАС України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

Відповідно до пункту 2 рішення Ради суддів України №46 від 07 вересня 2017 року, наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні закону.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Як зазначалося, заява про відвід мотивована тим, що суддя Чаку Є.В. у складі колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду брав участь у розгляді та вирішенні іншої справи № 823/402/17, позивачем у якій був ОСОБА_1 .

Разом з тим, наведені доводи не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з огляду на те, що, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, участь судді Чаку Є.В. у розгляді справи № 823/402/17 та в ухваленні рішення не може бути підставою для його відводу в даній справі, в силу ч. 4 ст. 36 КАС України.

Крім того, слід зазначити, що справа №823/402/17 не пов`язана із цією справою, а тому, винесення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі №823/402/17 жодним чином не вказує на неможливість участі судді Чаку Є.В. у розгляді апеляційної скарги позивача на ухвалу суду у даній справі.

Проаналізувавши наведені у заяві ОСОБА_1 доводи, суд приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Чаку Є.В. у цій справі, оскільки, заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді у розгляді даної справи.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в його неупередженості, зі змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

Отже, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чаку Є.В. у даній справі відсутні.

Наявності інших підстав, передбачених ст. ст. 36 та 37 КАС України, для відводу судді заявником не надано.

Враховуючи наведені обставини справи та відсутність обґрунтувань заявника про відвід підставами, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України, вважаю, що заява про відвід судді Чаку Є.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 242, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чаку Євгена Васильовича - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вівдиченко Т.Р.