Справа № 440/693/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 р.Справа № 440/693/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника Державного реєстратора комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району" ОСОБА_1 - адвоката Ларькіної Ганни Юріївни на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, по справі № 440/693/19

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

до Державного реєстратора комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району " Богданова Сергія Вікторовича , Комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації" Решетилівського району третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Хорольський райсількомунгосп"

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району Богданова Сергія Вікторовича від 27.04.2017 року індексний номер 4962605, про державну реєстрацію права власності ТОВ Хорольський райсількомунгосп () на виробничий будинок ГРП-100 (газо-розподільна підстанція №2 м. Хорол), що розташований за адресою: Полтавська обл., Хорольський р. м. Хорол, вул. Кобища, будинок 50 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 248); скасувати запис про право власності в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 20167934 щодо реєстрації за ТОВ Хорольський райсількомунгосп () права власності на виробничий будинок ГРП-1 ОО (газо-розподільна підстанція №2 м. Хорол), що розташований за адресою: Полтавська обл., Хорольський р. м. Хорол, вул. Кобища, будинок 50 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 248).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року по справі № 440/693/19 провадження у справі закрито та роз`яснено позивачу право на звернення до суду із цими позовними вимогами в порядку господарського судочинства.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» залишено без задоволення, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30.01.2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» залишити без задоволення, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 року залишено без змін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року по справі № 440/693/19 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення витрат на професійну правничу допомогу справі № 440/693/19 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" до Державного реєстратора комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району" Богданова Сергія Вікторовича, Комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації" Решетилівського району, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хорольський райсількомунгосп" про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 року апеляційну скаргу Державного реєстратора комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району " Богданова Сергія Вікторовича на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року по справі № 440/693/19 залишено без задоволення, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року по справі № 440/693/19 залишено без змін.

24.02.2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу.

У вказаній заяві заявник просив стягнути витрати з позивача на правничу професійну допомогу, понесені у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, що відображені у калькуляції/розрахунку, квитанції (а.с.105-106 т.1) та акті виконаних робіт.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 24.02.2020 року про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №440/693/19 відмовлено.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 26.02.2020 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву про повернення витрат на професійну правничу допомогу.

Третя особа, подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на наявність підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу, просила її задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року, яка набрала законної сили, вже було вирішено питання щодо судових витрат та відмовлено у їх стягненні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, проте з інших мотивів та підстав.

Відповідно до ч.10 ст. 139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Приписи ч.9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1,2,4 ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

24.02.2020 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подано заяву про стягнення з позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції.

В обгрунтування вимог вказаної заяви заявник зазначив, що понесені ним витрати на правничу професійну допомогу відображені у калькуляції/розрахунку, квитанції (а.с.105-106 т.1) та акті виконаних робіт.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 20.03.2019 між адвокатом Ларькіною Г.Ю та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 107).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано: 1) розрахунок (калькуляцію) суми гонорару за надану допомогу, в якій вказані такі види наданих послуг: а) вивчення та правовий аналіз матеріалів справи та копії матеріалів (кількість витраченого часу 2 год., вартість за 1 год. 1300,00 грн., загальна вартість 2600,00 грн.); б) збір, систематизація та аналіз доказів відповідача. Підготовка відзиву, заяв, клопотань, листа, розрахунку (кількість витраченого часу 16 год., вартість за 1 год. 1300,00 грн., загальна вартість 20800,00 грн.; в) передбачувані витрати на судові засідання та інше, участь у судових засіданнях 10000,00 грн.; 2) квитанцію № 11 від 10.04.2019 р. про отримання адвокатом від ОСОБА_1 гонорару у сумі 33400,00 грн; 3) акт виконаних робіт.

Проте, колегія суддів зазначає, що надані на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу: розрахунок (калькуляція) суми гонорару, квитанція № 11 від 10.04.2019 р. та акт виконаних робіт не є належними доказами в підтвердження понесених відповідачем витрат, з огляду на таке.

Розрахунок (калькуляція) суми гонорару за надану правову допомогу (а.с.106 т.1) хоча і містить посилання на договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 від 20.03.2019 р., проте не містить номеру справи у якій така правова допомога була надана. Сам договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 від 20.03.2019 р. не містить посилань на те, що він укладається між ОСОБА_1 та адвокатом Ларькіною Г.Ю. про надання правової допомоги саме у цій конкретній справі. Також, з вказаного розрахунку слідує, що він складався на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, відомостей про надані послуги в судах апеляційної та касаційної інстанції він не містить.

Квитанція № 11 від 10.04.2019 р. про отримання адвокатом від Богданова С.В. гонорару у сумі 33400,00 грн у справі №440/693/19 (а.с.105 т.1) також не доводить понесення відповідачем вказаних витрат за надану правову допомогу адвокатом Ларькіною Г.Ю. у судах 3-х інстанцій, оскільки складена на підставі розрахунку (калькуляції) суми гонорару за надану правову допомогу (а.с.106 т.1), який складений адвокатом за надану правову допомогу у суді першої інстанції, при цьому переліку послуг з надання правової допомоги у суді апеляційної та касаційної інстанції та їх вартість такий розрахунок не містить.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обгрунтованість понесення відповідачем витрат на професійну правову допомогу в суді першої інстанції вже була предметом судового розгляду за наслідками якого ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року по справі № 440/693/19 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення витрат на професійну правничу допомогу справі № 440/693/19.

З наданого, в підтвердження понесення витрат на правову допомогу, акту виконаних робіт за договором від 20.03.2019 року по справі № 440/693/19 слідує, що цей акт складено та підписано адвокатом Ларькіною Г.Ю. (виконавцем) та ОСОБА_1 (замовником) про виконання робіт з надання йому правової допомоги за договором б/н від 20.03.2019 року у справі №440/693/19 за наслідками перегляду справи у апеляційному суді та Верховному Суді.

Виконавцем було витрачено 40 годин робочого часу та замовником було сплачено виконавцю 33 400 грн.

Проте, колегія суддів зазначає, що акт виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, не є належним доказом в підтвердження витрат на правову допомогу, з огляду на таке.

Зі змісту акту слідує, що за наслідками перегляду справи у апеляційному суді та Верховному Суді виконавцем було надано наступні послуги:

-попереднє вивчення справи та консультування замовника-3 години;

-збір доказів, опитування третіх осіб та осіб причетних до справи-20 годин;

- підготовка заяв, клопотань, відзову та роз`яснень у суд першої інстанції-6 годин;

- робота у суді першої інстанції-3 години;

- підготовка заперечень у апеляційну інстанцію-3 години;

-підготовка заперечень у касаційну інстанцію-3 години;

-допоміжні послуги (направлення запитів поштою, отримання витягів з ЄДР, тощо)- 2 години.

Проте, колегія суддів зазначає, що зміст акту та розрахунку наданих послуг, по яким було здійснено оплату правової допомоги є різним.

Зазначені у акті роботи з попереднього вивчення справи та консультування замовника, збору доказів, опитування третіх осіб та осіб причетних до справи містять лише загальний перелік послуг, наданих адвокатом, без їх конкретизації, оскільки не містять детального опису виконаних робіт, а отже містять лише загальні поняття видів робіт, також вказаний акт не містить детального розрахунку вартості наданих послуг з урахуванням часу наданих послуг.

Також, виконавцем включено до акту роботи з підготовки заяв, клопотань, відзову та роз`яснень у суд першої інстанції, роботу у суді першої інстанції, проте колегія суддів зазначає, що сам акт складений за наслідками перегляду справи №440/693/19 у апеляційному та Верховному судах.

Допоміжні послуги (направлення запитів поштою, отримання витягів з ЄДР, тощо) взагалі не потребують спеціальних професійних навиків, а тому такі послуги не є в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України професійною правовою допомогою.

Щодо наданих послуг з підготовки заперечень у апеляційну та касаційну інстанції колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять відзиви на апеляційну та касаційну скарги, які викладені на одному аркуші, заперечень у апеляційну та касаційну інстанції, про що зазначено у акті виконаних робіт, матеріали справи не містять, при цьому акт виконаних робіт не містить обгрунтувань витраченого адвокатом часу на підготовку заперечень у апеляційну та касаційну інстанції та детального розрахунку вартості наданих послуг з урахуванням часу наданих послуг.

З матеріалів справи слідує, що предмет договору про надання правової допомоги від 20.03.2019 року, укладений між адвокатом Ларькіною Г.Ю та Богдановим С.В., не містить переліку послуг, відображених в акті виконаних робіт.

Отже, надані відповідачем розрахунок (калькуляція) суми гонорару, квитанція № 11 від 10.04.2019 р. та акт виконаних робіт не є належними доказами, що підтверджують понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до ч. 6 ст. 143 КАС України, у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Належних та допустимих доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано не було, а тому суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення поданої заяви про їх відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 24.02.2020 року про стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу, проте з інших мотивів та підстав.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Державного реєстратора комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району" ОСОБА_1 - адвоката Ларькіної Ганни Юріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 440/693/19 змінити в частині мотивів та підстав відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 24.02.2020 року про повернення витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 440/693/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 24.09.2020 року