Справа № 640/18693/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЙЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Костенко Д.А.
УХВАЛА

22 вересня 2020 року Справа № 640/18693/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження в цій справі, в якому вона просить зупинити апеляційне провадження до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-301/2019 (7129/19) за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Л.Л. щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 90, підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, частини сьомої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що предметом спору в цій справі є перерахунок та виплата пенсії, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, а підставою виникнення спору є застосування відповідачем вказаного Закону та постанови КМУ від 009.12.2015 № 1013.

З огляду на це, заявник вважає, що рішення КСУ у справі № 1-301/2019 (7129/19) може суттєво вплинути на обставини, що мають значення для вирішення цієї адміністративної справи.

Перевіривши доводи заявника та проаналізувавши норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У частині другій статті 152 Конституції України визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, до правовідносин у цій справі підлягають застосуванню положення законодавства, які були чинними та діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Тому, прийняття рішення Конституційним Судом України у справі № 1-301/2019 (7129/19) щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 90, підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, частини сьомої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ на спірні правовідносини не вплине.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в ухвалу від 12.08.2019 у справі № 808/8400/15.

Крім того, колегія суддів зазначає, що предметом спору в цій справі є бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, а предметом перевірки Конституційним Судом України у вказаній справі № 1-301/2019 (7129/19) є положення статті 90, підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, частини сьомої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні правові підстави для задоволення клопотання позивача та зупинення апеляційного провадження в цій справі.

Керуючись частиною ст.ст. 236, 242-244, 250, 311, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя

Судді: