Справа № 2а-505/2006
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 вересня 2020 року

Київ

справа №2а-505/2006

провадження №К/9901/23832/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання незаконним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту, зобов`язання видати державний акт на право приватної власності на землю,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2006 року позивачі звернулися до суду з позовом до Миколаївської сільської ради про визнання незаконним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту, зобов`язання видати державний акт на право приватної власності на землю.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 грудня 2006 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2007 року, позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження направлена до суду 10 вересня 2020 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку ОСОБА_1 посилається на те, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувся без його участі. Повідомлення про час та місце розгляду справи йому не надсилалося. Про рішення ухвалу апеляційного суду, яку було постановлено за результатом перегляду постанови суду першої інстанції, дізнався у вересні 2020 року, що підтверджується копією заяви про ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, зазначає про порушення судом апеляційної інсанції вимог частини третьої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15 грудня 2017 року), відповідно до якої копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні.

Встановлено, що 10 травня 2007 року Апеляційний суд Одеської області у відкритому судовому засіданні, за участю представника третьої особи ОСОБА_1 - Шнякіної О.Д. постановив оскаржувану ухвалу. З касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулася до суду касаційної інстанції 10 вересня 2020 року - після спливу строку касаційного оскарження, відлік якого згідно зі статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, починається після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції. Рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили 10 травня 2007 року, отже останнім днем касаційного оскарження рішень було 09 червня 2007 року.

Вирішуючи клопотання скаржника, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності».

Крім того, у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року зі справи «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження,

Враховуючи значний проміжок часу між ухваленням оскаржуваних рішень, а саме рішення апеляційного суду, та зверненням ОСОБА_1 до суду з касаційною скаргою (понад 13 років), суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліку шляхом звернення до суду із заявою, в якій зазначити інші підстави пропуску строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання незаконним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту, зобов`язання видати державний акт на право приватної власності на землю.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги десять днів з дня вручення копії ухвали шляхом звернення до суду із заявою, в якій зазначити інші підстави пропуску строку на касаційне оскарження.

3. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний