Справа № 1.380.2019.006194
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.006194
У Х В А Л А

з питань відводу судді

25 вересня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Качур Р.П. розглянув в порядку письмового провадження заяву представника позивача від 23.09.2020 про відвід судді у справі № 1.380.2019.006194 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача львівського комунального підприємства «Зелене місто» про визнання протиправним і скасування рішення -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просить визнати протиправним і скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ЛКП «Зелене місто» механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на АДРЕСА_1 » № 1343 від 07.12.2018.

На адресу суду від представника позивача - адвоката Петришина А.М., надійшла заява про відвід судді Сасевича О.М. (вх. № 48029 від 23.09.2020).

В обґрунтування такої зазначив, що у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 17.09.2020, суддя, незважаючи на заперечення представника позивача та самого позивача, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Оскільки позивачем не реалізовано низку процесуальних прав, наданих сторонам виключно на стадії підготовки справи до розгляду, вважає, що такі дії головуючого у справі суперечать приписам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та дає підстави для сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді. Крім цього суддя неодноразово відмовляв у погодженні дати слухання на вільну дату, будучи обізнаним про зайнятість адвоката в інших справах, що, на думку представника позивача, є повторним грубим порушенням вимог Конвенції та суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Відтак просить заяву задовольнити, а справу № 1.380.2019.006194 передати на розгляд іншого судді.

Ухвалою суду від 24.09.2020 заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано справу № 1.380.2019.006194 для вирішення питання про відвід судді відповідно до приписів статті 31 КАС України.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2020 вирішення питання про відвід судді Сасевича Олександра Михайловича здійснюється суддею Качур Роксоланою Петрівною, яка не входить до складу суду, що розглядає справу № 1.380.2019.006194.

Згідно із приписами частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Частиною одинадцятою статті 40 КАС України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання у справі.

Ураховуючи наведені норми КАС України суд вирішив здійснити розгляд заяви представника позивача про відвід судді у цій адміністративній справі в порядку письмового провадження.

При вирішенні заяви представника позивача про відвід судді суд керується таким.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України.

Відповідно до частин першої-другої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За приписами частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин першої, другої статті 241 КАС України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Проаналізувавши викладені в заяві представника позивача про відвід судді доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для відводу судді у цій справі.

Суд звертає увагу на те, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Подана представником позивача заява про відвід судді не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Сасевича Олександра Михайловича у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 КАС України.

Зі змісту заяви про відвід слідує, що представник позивача не погоджується із судовими рішеннями судді у справі, а саме ухвалою про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 17.09.2020, постановлення якої, на його переконання, дає підстави для сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді, що в силу імперативної норми частини четвертої статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу. Вказане стосується також і доводів заявника щодо відмови судді у погодженні іншої дати слухання.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 (далі - Закон № 3477-IV) встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Згідно з статтею 17 Закону № 3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних (далі - Конвенція) свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім цього згідно з принципом, який є стабільним та викладений у рішенні ЄСПЛ у справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Пунктами 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». З приводу відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За таких обставин суд дійшов висновку, що представником позивача не надано жодних належних та допустимих доказів щодо обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Сасевича Олександра Михайловича, а доводи, про які зазначено у поданій заяві про відвід, стосуються лише незгоди з процесуальними рішеннями судді.

З огляду на наведене суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача від 23.09.2020 про відвід судді Сасевича Олександра Михайловича у справі № 1.380.2019.006194 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36-40, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника позивача від 23.09.2020 про відвід судді Сасевича Олександра Михайловича у справі № 1.380.2019.006194 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.П. Качур