Справа № 640/22458/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі- відповідач/ДПС України), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 18.10.2019 №850/6/99-00-04-04-03-15/ІПК, в частині відповіді на четверте питання, поставлене ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" у зверненні від 09.07.2018 №3486/18-36/02-18.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем розглянута заява позивача про надання податкової консультації без з`ясування істотних обставин, не надано чіткої однозначної відповіді на задане в запиті питання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2020 р. позовні вимоги задоволено. Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано податкову консультацію Державної податкової служби України від 18.10.2019р.№850/6/99-00-04-04-03-15/ІПК в частині відповіді на четверте питання звернення Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" від 09.07.2018р.№3486/18/36/02-18.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано доводи відповідача стосовно відповідності наданого позивачу роз`яснення чинного законодавства України, не надано належної оцінки доводам відповідача щодо першої, другої та третьої частини фактичних обсягів використаної води як частини об`єкта оподаткування рентною платою, з урахуванням чого вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного встановлення всіх обставин у справі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених в апеляційній скарзі, зокрема, відповідачем не наведено жодної норми Податкового кодексу України, яка б передбачала поділ об`єкту оподаткування на три частини в залежності від напрямків використання води.

Оскільки ПК України не передбачено жодного розподілу об`єкта оподаткування, на який посилається у оскаржуваній податковій консультації відповідач, а також оскільки відповідачем в оскаржуваній податковій консультації застосовуються до позивача, який є житлово-комунальним підприємством, коефіцієнт 1, а не 0,3, як передбачено п. 255.7 ст. 255 ПК України, податкова консультація в частині відповіді на 4 питання є протиправною та підлягає скасуванню.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до Державної фіскальної служби України із запитом № 3486/18/36/02-18 від 09.07.2018 про надання податкової консультації (вх. від 10.07.2018), в якому поставлені питання:

1. чи буде вірне визначення з 01.01.2018 об`єкта оподаткування рентної плати за спеціальне використання води шляхом врахування всього обсягу отриманої шляхом забору води з водних об`єктів за виключенням з об`єкта оподаткування:

1) обсягів втрат води в системах водопостачання;

2) обсягів води, поставленої населенню (фізичним особам) для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб;

3) обсягів води, поставленої юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, використаної для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення, у тому числі своїх робітників;

4) обсягів води, поставленої до ОСББ, ЖБК, які отриману воду використовують для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення, у тому числі для обслуговування місць загального користування та прибудинкової території;

5) обсягів води, поставленої теплопостачальним організаціям згідно окремого договору, які отриману воду повністю підігрівають та постачають населенню для задоволення їх санітарно-гігієнічних потреб в гарячій воді.

2. чи буде вірним виключення з 01.01.2018 з об`єкта оподаткування обсягів води, використаних Товариством для задоволення власних питних і санітарно-гігієнічних потреб?

3. чи правомірно Товариство, керуючись п. 14.1.59 ПК України, визначає себе підприємством житлово-комунального господарства?

4. який коефіцієнт повинно застосовувати Товариство до ставок Рентної плати при обчисленні суми податкових зобов`язань з Рентної плати з урахуванням п. 255.7 ПК України?

Державною фіскальною службою України позивачу було надано податкову консультацію від 03.08.2018 № 3416/6/99-99-12-02-03-15/ІПК (далі - Податкова консультація), яка зареєстрована в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій та розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Не погоджуючись з вказаною податковою консультацією, в частині відповіді на третє та четверте поставлене питання, позивачем оскаржена податкова консультація від 03.08.2018 № 3416/6/99-99-12-02-03-15/ІПК в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2019 у справі №826/13226/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019, визнано протиправною та скасовано Податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 № 3416/6/99-99-12-02-03-15/ІПК в частині надання податкової консультації на пункти три та чотири запитань, поставлених ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" у зверненні від 09.07.2018 № 3486/18/36/02-18.

Державною податковою службою України, з урахуванням п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р "Питання Державної податкової служби" на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2019, а також Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 по справі №826/13226/18 щодо визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 03.08.2018 №3416/6/99-99-12-02-03-15/ІПК, наданої на звернення Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" від 09.07.2018 № 3486/18/36/02-18, у частині відповідей на третє та четверте питання щодо визначення об`єкта оподаткування рентною платою за спеціальне використання води, надано індивідуальну податкову консультацію від 18.10.2019 №850/6/99-00-04-04-03-15/ІПК.

Позивач, вважаючи, що надана податкова консультація в частині четвертого питання звернення позивача не надає відповіді на поставленні запитання, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що надана відповідачем податкова консультація в частині відповіді на четверте питання звернення ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" не узгоджується з нормами чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з п. 14.1.172 та п. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом. Індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій

Пунктами 52.1, 52.2 ст. 52 Податкового кодексу України передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За змістом п. 53.2 ст. 53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Розглянувши питання відповідності чинному податковому законодавству наданої позивачу відповідачем податкової консультації а частині поставленого питання: "Який коефіцієнт має застосовувати Товариство до ставок рентної плати при обчисленні суми податкових зобов`язань з рентної плати з урахуванням п 255.7 ст. 255 ПК України" , суд першої інстанції зазначив наступне.

Відповідно до п. 255.1 ст. 255 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання води є:

первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів;

суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Згідно зі ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до пп. 9.1.6 п. 9.1 ст. 9 ПК України рентна плата належить до загальнодержавних податків.

Пунктом 255.3 ст. 255 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі.

Згідно з п. 255.4 ст. 255 ПК України рентна плата за спеціальне використання води не справляється:

- за воду, що використовується для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення (сукупності людей, які знаходяться на даній території в той чи інший період часу, незалежно від характеру та тривалості проживання, в межах їх житлового фонду та присадибних ділянок), у тому числі для задоволення виключно власних питних і санітарно-гігієнічних потреб юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та платників єдиного податку;

- за воду, що використовується для протипожежних потреб;

- за воду, що використовується для потреб зовнішнього благоустрою територій міст та інших населених пунктів;

- за воду, що використовується для пилозаглушення у шахтах і кар`єрах;

- за воду, що забирається науково-дослідними установами, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, для проведення наукових досліджень у галузі рисосіяння та для виробництва елітного насіння рису;

- за підземну воду, що вилучається з надр для усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення, зсуву, забруднення тощо), крім кар`єрної, шахтної та дренажної води, що використовується у господарській діяльності після вилучення та/або отримується для використання іншими користувачами;

- за воду, що забирається для забезпечення випуску молоді цінних промислових видів риби та інших водних живих ресурсів у водні об`єкти;

- за морську воду, крім води з лиманів;

- за воду, що використовується садівницькими та городницькими товариствами (кооперативами);

- за воду, що забирається для реабілітації, лікування та оздоровлення реабілітаційними установами для інвалідів та дітей-інвалідів, підприємствами, установами та організаціями фізкультури та спорту для інвалідів та дітей-інвалідів, які засновані всеукраїнськими громадськими організаціями інвалідів відповідно до закону;

- для потреб гідроенергетики - з гідроакумулюючих електростанцій, які функціонують у комплексі з гідроелектростанціями;

- для потреб водного транспорту: з морського водного транспорту, який використовує річковий водний шлях виключно для заходження з моря у морський порт, розташований у пониззі річки, без використання спеціальних заходів забезпечення судноплавства (попуски води з водосховищ та шлюзування); під час експлуатації водних шляхів стоянковими (нафтоперекачувальні станції, плавнафтобази, дебаркадери, доки плавучі, судна з механічним обладнанням та інші стоянкові судна) і службово-допоміжними суднами та експлуатації водних шляхів річки Дунаю.

Таким чином, положеннями п. 255.4 ст. 255 ПК України визначено преференцію для платників рентної плати за спеціальне використання води, до яких належить і позивач, у вигляді звільнення від справляння від рентної плати за обсяги води, що використовується на вказані потреби.

Ставки рентної плати за спеціальне використання води у відповідних розмірах встановлені п. 255.5 ст. 255 ПК України.

Разом з тим, п. 255.7 ПК України встановлено, що житлово-комунальні підприємства застосовують до ставок рентної плати коефіцієнт 0,3.

Отже, позивач, як житлово-комунальне підприємство, при визначенні розміру рентної плати за спеціальне використання води має застосовувати коефіцієнт 0,3.

Положення ст. 255 ПК України, яка регулює питання рентної плати за спеціальне використання води, не містять жодних норм, які передбачають поділ об`єкта оподаткування (обсягів води) на технологічну і товарну частини.

Пунктами 7.3, 7.4 ст. 7 ПК України передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Елементи податку, визначені в п. 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Так, в наданій податковій консультації від 18.10.2019 №850/6/99-00-04-04-03-15/ІПК, ДПС України вказує на те, що економічна діяльність позивача має ознаки, за якими пп. 14.1.59 п. 14.1 ст. 14 Кодексу підприємства визнаються такими, що належать, до "житлово-комунальних підприємств", водночас, зазначає, об`єкт оподаткування Рентною платою (фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі) поділяється на 3 складові частини, залежності від напрямків її використання (постачання), а саме, обсяг, що:

- постачається платниками населенню для задоволення його питних і санітарно-гігієнічних потреб;

- постачається платниками юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, у тому числі теплопостачальним організаціям, ОСББ, ЖБК, тощо, незалежно від напрямків її використання (постачання) останніми;

- використовується платниками на власні технологічні потреби, у тому числі втрати та витрати для забезпечення провадження господарської діяльності з вироблення, створення та/або надання житлово-комунальних послуг.

Проаналізувавши зміст наданих податкових консультації, вбачається ДПС України у новій (спірній) податковій консультації фактично дублює попередню податкову консультацію, яка скасована в судовому порядку, в частині відповіді на четверте поставлене питання позивача, без врахування висновків, викладених в вищевказаних рішеннях суду, та наполягає на необхідності розподілу фактичних обсягів води, при цьому, не містить конкретного коефіцієнта, який має застосовуватись позивачем при обчисленні суми податкових зобов`язань з рентної плати з урахуванням положень п. 255.7 ст.255 ПК України, що суперечить наведеним вище положенням Податкового кодексу України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта стосовно ненадання судом першої інстанції належної оцінки доводам відповідача щодо першої, другої та третьої частини фактичних обсягів використаної води як частини об`єкта оподаткування рентною платою, колегія суддів відхиляє, оскільки визначення обсягу фактично використаної води як частини об`єкту оподаткування не є предметом оскарження в даній справі.

Також під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те, що об`єкт оподаткування рентною платою (фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі) поділяється на три складові частини в залежності від напрямків її використання (постачання), оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції, такий поділ чинним ПК України не передбачений.

Колегія суддів звертає увагу на те, що аналогічну позицію з даного питання викладено судами у справі № 826/13226/18, в якій було скасовано податкову консультацію із аналогічним змістом, і в якій суди дійшли висновку, що позивач в розумінні ПК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є підприємством житлово-комунального господарства, у зв`язку із чим та на підставі п. 255.7 ст. 255 ПК України ПрАТ «АК «Київводоканал» як житлово-комунальне підприємство повинно застосовувати до ставки рентної плати за спеціальне використання води коефіцієнт - 0,3.

Зважаючи на відсутність нормативно-правового регулювання поділу об`єкту оподаткування на три складові частини в залежності від напрямків використання води, колегія суддів вважає, що відповідачем допущено довільне трактування положень норм податкового законодавства та свідчить про те, що відповідач вийшов за межі наданих йому законодавством повноважень, чим порушив положення ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченні на позовну заяву, з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Таким чином, за наслідками розгляду справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позивача та визнання даної відповідачем податкової консультації в частині відповіді на четверте питання звернення ПрАТ "АК "Київводоканал" протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 311, 313, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суду у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк