Справа № 506/293/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 506/293/20

Головуючий в 1 інстанції: Чеботаренко О.Л.

рішення суду першої інстанції прийнято у смт. Окни

Одеської області, 13 липня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП 1 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Денисенка Артема Руслановича, Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови серії БАА № 445433 від 15.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП 1 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Денисенка Артема Руслановича, Головного управління Національної поліції в Одеській області, з урахуванням уточнень про скасування постанови серії БАА № 445433 від 15.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ст. 126 КУпАП та визнання дій працівника поліції протиправними.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що вважає себе не винним у вчиненні адміністративного правопорушення за яке відповідно до ст. 126 КУпАП на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Спірна постанова є необґрунтованою в зв`язку з неправомірністю дій сержанта поліції, який склав цю постанову.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 13 липня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.05.2020 року серії БАА № 445433 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області подано до суду апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим просить скасувати зазначене рішення суду та ухвали нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що 15.05.2020 року під час патрулювання співробітниками поліції було виявлено автомобіль із розбитим лобовим склом під керуванням ОСОБА_1 . У ході перевірки документів, ОСОБА_1 відмовився надати для перевірки поліс обов`язкового страхування, внаслідок чого останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та складено спірну постанову. Відповідно до ІІПС «МТСБУ» на транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_1 станом на день складення спірної постанови 15.05.2020 року, відсутній поліс обов`язкового страхування, що в свою чергу також підтверджує наявність адміністративного проступку в діях позивача.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до ст.ст. 311 КАС України, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідно до ч. 1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 15.05.2020 року поліцейським СРПП №1 Окнянського ВП сержантом поліції Денисенком А.Р., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Зі спірної постанови серії БАА № 445433 вбачається, що 15.05.2020 року о 10.55 год, ОСОБА_1 , керував автомобілем Skoda Favorit, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Кропивницький-Платоново М13, не маючи при собі (не пред`явив) полісу обов`язкового страхування, чим порушив п.п.2.1, 2.4 ПДР (а.с. 3, 18, 56).

Відповідно до рапорту поліцейського СРПП №1 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Денисенка А.Р., 15.05.2020 року о 10.55 год. під час патрулювання було виявлено автомобіль Skoda Favorit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , лобове скло якого було тріснуте. Вищевказаний автомобіль було зупинено відповідно до п.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Підійшовши до авто, він представився ,назвавши свою посаду та прізвище, пояснив причину його зупинки, та висунув свою законну вимогу пред`явити документи відповідно до п.2 ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» та відповідно до п.п.2.1, 2.4 ПДР. В ході перевірки документів ним було встановлено, що за кермом зазначеного автомобіля знаходився ОСОБА_1 , також в ході перевірки документів останній відмовився пред`явити поліс обов`язкового страхування, у зв`язку із чим ним на ОСОБА_1 було складено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Крім того, у рапорті зазначено, що станом на 15.05.2020 року за авто Skoda Favorit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно перевірки ІІПС МТСБУ, не рахується поліс обов`язкового страхування (а.с. 56).

Як вбачається із витягу ІІПС «МТСБУ» (policу-web.mtsbu.ua), поліс на ТЗ № НОМЕР_1 не знайдено (а.с. 59).

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи постанову серії БАА № 445433 від 15.05.2020 року, суд першої інстанції, пославшись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 зазначив, що суб`єкти владних повноважень при винесенні рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення вимог п. 2.1 ПДР діяли поза межами вимог чинного законодавства, оскільки відсутні докази, які б доводили факт порушення водієм правил дорожнього руху, а тому вимога поліцейського до водія про пред`явлення страхового полісу, є неправомірною, що є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, вважає його хибним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Пунктом 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 вказаної статті, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення - це формальний склад керування транспортними засобами особою, яка, зокрема, не пред`явила для перевірки поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, є вина у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень, є особи, які здійснюють керування транспортними засобами.

Тобто, склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП включає не лише керування транспортним засобом за відсутності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а й у випадку відмови пред`явити такий на законну вимогу посадові особи Національної поліції для перевірки. Отже, сама по собі наявність такого полісу не звільняє від відповідальності, встановленої вказаною статтею, у випадку його не пред`явлення.

Згідно з підпунктом «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху встановлено, що: власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової Згідно з частиною 1 статті 37 вказаного Закону забороняється експлуатація транспортних засобів, у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі - Закон №1961-IV) встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (відповідними підрозділами Національної поліції - п.21.2), на їх вимогу.

Обов`язок укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») щодо транспортних засобів, зареєстрованих на території іноземних держав, встановлено статтею 17 Закону №1961-IV.

Відповідно до пункту 21.4 статті 24 Закону №1961-IV у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Згідно з статтею 53 Закону №1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, положеннями статті 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а пунктом 21.3 статті 21 вказаного Закону, підпунктами 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Таким чином, забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, водій транспортного засобу повинен мати при собі такий поліс та на вимогу працівника поліції пред`явити цей поліс для перевірки.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша ст. 44, ст. 44-1, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч. 3 ст. 114, ч. 1 ст. 115, ст. 116-2, ч. 2 ст. 117, ч. 1,ч 2 ст. 119, ч. ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1 - 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 128-129, ст. 132-1, ч. 1, 2 та 5 ст. 133, ч.ч. 3, 6, 8, 9, 10 і 11 ст. 133-1, ч. 2 ст. 135, ст. 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч. 1, 2 і 3 ст. 140, ст. 148, 151, ст. 161, 164-4, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст. 176, 177, ч. 1 ч. 2 ст. 178, ст. 180, 181-1, ч. 1 ст. 182, ст. 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частин 1-4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 21.2 та п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху (1306-2001-п ) та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Приписами статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Нормами статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122, статтею 126 КУпАП.

З аналізу вказаних приписів слідує, що складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 122, частиною 1 статті 126 КУпАП є необов`язковим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №753/17124/16.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи.

Посилання суду першої інстанції у підтвердження неправомірності прийняття спірної постанови на те, що відносно ОСОБА_1 не було складено протоколу щодо порушень ПДР із зазначенням відповідного пункту та норми КУпАП у даному випадку є хибним, оскільки поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності входить до комплексу обов`язкових документів, які дають право керування транспортним засобом на рівні з посвідченням водія та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а матеріалами справи підтверджено його відсутність у позивача на момент його зупинки патрульним та перевірки документів. Вказане правопорушення є самостійним та не потребує його перевірки у комплексі з іншим якимось правопорушенням.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення не враховано, що положеннями статті 53 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України встановлено безпосередній обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, позивачем не виконано вимоги вищенаведеного законодавства, що свідчить про наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Правова позиція апеляційного суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.03.2020 року у справі № 161/11159/16-а.

Також, судова колегія зазначає, що розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, суд не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього, оскільки виключне право виносити одну із вказаних у ч. 1 ст. 284 КУпАП постанов по справі про адміністративне правопорушення в тому числі й про закриття справи, належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення, помилковими та такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Вказана правова позиція суду апеляційної інстанції узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17.03.2020 року по справі № 234/6323/17.

Згідно частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів

Керуючись ст. ст. 286, 308, 311, 315, 317 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Одеській області задовольнити.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП 1 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Денисенка Артема Руслановича, Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови серії БАА № 445433 від 15.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до поліцейського СРПП 1 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Денисенка Артема Руслановича, Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови серії БАА № 445433 від 15.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.