Справа № 520/6999/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 вересня 2020 р. № 520/6999/2020

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Рєзнік Е.О.,

за участю: представника позивача - Яковенка Д.О.,

представника відповідача - Красникова В.А.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 25.02.2020 року №00163-5806-2038;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 25.02.2020 року №00164-5806-2038.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно винесені податкові повідомлення-рішення, якими позивачу нараховані зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік. Вказані податкові-повідомлення-рішення порушують права та законні інтереси позивача, а відтак підлягають скасуванню.

Від представника відповідача - Шапошника С., через канцелярію суду наданий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що відповідач діяв в межах чинного законодавства України, та посилаючись на правомірність винесених рішень, наявність у власності позивача нерухомого майна, що є об`єктом оподаткування відповідно до Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та основним видом його діяльності за КВЕД - 25.11, є зокрема Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій.

ОСОБА_1 отримано від Головного управління ДПС у Харківській області податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення - рішення від 25.02.2020 року №00163-5806-2038 (а.с.23) яким нараховано позивачу суму податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік у розмірі 3741,62 грн.;

- податкове повідомлення - рішення від 25.02.2020 року №00164-5806-2038 (а.с.23) яким нараховано позивачу суму податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік у розмірі 50398,25 грн.;

Позивач звернувся із скаргою до ДПС України щодо скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.

Рішенням ДПС України №16921/16/99- від 22.05.2020 року - скаргу залишено без задоволення.

Позивач, вважачи, що сума податкових зобов`язань, визначена оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями - розрахована неправильно, та рішення, складені всупереч положенням податкового законодавства є протиправними та таким, що порушують права позивача як платника податків, звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Відповідно до п. 5 Додатку 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 № 542/17 ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування. Ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах:

1) будівлі готельні - 1 відсоток:

2) будівлі офісні - 1 відсоток;

3) будівлі торговельні - 1 відсоток;

4) гаражі - 0,1 відсотка;

5) будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка;

6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток;

7) господарські (присадибні) будівлі 0 відсотків;

8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривень.

З матеріалів справи судом встановлено, що у 2018 році позивач володіла:

- нежитловою будівлею виробничого будинку літ «Б-4» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1353,7 кв. м (на підставі договору поділу від 13.02.2017 р. № 32, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Ке 80237332; технічний паспорт від 30.01.2017);

- нежитловою будівлею виробничого будинку літ «К-1» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 603 кв. м (на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2014 р. Ке 1405. витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності№27063129; технічний паспорт від 25.04.2008р.).

Проте, судом встановлено, що право власності позивача на нежитлову будівлю виробничого будинку літ «К-1» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 603 кв. м. було припинено з 05.03.2018 року шляхом передання до статутного капіталу ТОВ «Східно-українська лісопромислова компанія» (30360195).

Суд зазначає, що будівля загальною площею 1353.7 кв. м. відповідно до технічного паспорта на неї є виробничим будинком, що використовується позивачем як фізичною особою-підприємцем у власній господарській діяльності, основним видом якої є вид згідно із код КВЕД 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Друга будівля, загальною площею 603 кв. м. як вбачається з технічного паспорту та її фактичного цільового призначення, є гаражем.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та тинів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно із абзацом 7 підп. 266.7.1 п. 266. 7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

У даній справі спірним питанням є класифікація нежитлової нерухомості позивача та можливість віднесення її до промислових будівель та гаржів відповідно.

Стосовно промислових будівель суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, нежитлова будівля виробничого будинку літ «Б-4» за адресою: м. Харків, вул.Чуваська, 8 загальною площею 1353,7 кв. м є виробничим будинком, що використовується позивачем як фізичною особою-підприємцем у власній господарській діяльності, основним видом якої є вид згідно із код КВЕД 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру ЮО та ФОП. Виробництво є видом промисловості.

За положеннями підпункту 14.1.1291. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Відповідно до пункту 5.3 статті 5 Податкового кодексу України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач є власником нежитлової будівлі - виробничого будинку, який за вимогами ДК 018-2000 належить до класу (код 1251) «Будівлі промислові», а факт відповідності належного позивачу нерухомого майна класу «Будівлі промислові» також підтверджується технічним паспортом обстеження технічного стану нерухомого майна №03 від 12 січня 2017 року.

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 125) «Будівлі промислові та склади» належить клас (код 1251) «Будівлі промислові», який включає будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо.

Таким чином, за нежитлову будівлю виробничого будинку літ «Б-4» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1353,7 кв. м. має бути застосовано ставку податку у розмірі 0.25 відсотка.

Стосовно нежитлової будівлі виробничого будинку літ «К-1» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 603 кв. м, з матеріалів справи вбачається, що за технічним паспортом вказана будівля є гаражем.

З урахуванням положень п.п. 266.8.1. п. 266.8 ст. 266 Податкового кодексу України - у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця в якому він набув права власності, тобто оскільки право власності на на нежитлову будівлю виробничого будинку літ «К-1» за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 8 загальною площею 603 кв. м. було припинено з 05.03.2018 року шляхом передання до статутного капіталу ТОВ «Східно-українська лісопромислова компанія» (30360195), то розрахунок податку повинен бути розраховано з 01.01.2018 по 05.03.2018 рік.

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 до «Будівель транспорту та засобів зв`язку» з кодом 124 належать зокрема «Гаражі» з кодом 1242, до яких відповідно до ДК 018-2000 відносяться 1242.1 «Гаражі наземні», 1242.2 «Гаражі підземні», 1242.3 «Стоянки автомобільні криті», 1242.4 «Навіси для велосипедів».

Відтак, з урахуванням ставок податку, встановлених п. 1.5 Додатку 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 № 542/17 ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування. Ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах, зокрема для гаражів - 0,1 відсотка.

Таким чином, за нежитлову будівлю виробничого будинку літ «К-1» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 603 кв. м. має бути застосовано ставку податку у розмірі 0.1 відсотка, а податок повинен бути нарахований з 01.01.2018 по 05.03.2018 рік.

Відтак, суд вважає, що відповідачем необґрунтовано застосовані ставки податку - 1 відсоток, без врахування дати припинення права власності позивача на нежитлову будівлю площею 603 кв.м. (гараж).

Суд зазначає, що предметом розгляду даних спірних правовідносин є протиправність та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.02.2020 року №00163-5806-2038, від 25.02.2020 року №00164-5806-2038.

В ході розгляду справи судом встановлено, що вищевказані рішення були винесені з порушенням розрахунку податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому, підлягають скасуванню.

Проте, скасування податкових повідомлень-рішень від 25.02.2020 року №00163-5806-2038, від 25.02.2020 року №00164-5806-2038 не звільняє позивача від сплати зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розрахованого згідно чинного законодавства України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ні підставі викладеного вище, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 25.02.2020 року №00163-5806-2038.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 25.02.2020 року №00164-5806-2038.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 24.09.2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.