Справа № 203/2123/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року Справа № 203/2123/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
17.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі, у якій просить:
- визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";
- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи:
- з 24.03.1989 року по 31.08.2008 року - викладач по класу фортепіано та концертмейстер в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 6 ім. В.І. Скуратовського";
- з 01.09.2008 року по 14.05.2020 року (включно) - викладач по класу фортепіано і концертмейстер в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 7 ім. Л. Когана";
- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 14.05.2020 відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача, відповідач протиправно, в порушення вимог пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, абзацу третього частини 4 статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" дійшов помилкового висновку щодо відсутності у неї стажу для призначення пенсії за вислугою років, оскільки посада викладача та концертмейстера в позашкільних навчальних закладах освіти не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909. Позивач зазначає що вказані посади викладача та концертмейстера за своєю суттю є педагогічними, а тому, вона має право на включення періодів роботи з 24.03.1989 року по 31.08.2008 року в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 6 ім. В.І. Скуратовського" та з 01.09.2008 року по 14.05.2020 року в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 7 ім. Л. Когана" до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2020 року (суддя - Єдаменко С.В.) позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 15.07.2020 року адміністративну справу № 203/2123/20 розподілено судді Голобутовському Р.З .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 року відкрито провадження у справі № 203/2123/20 та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
17.07.2020 року ухвалою суду замінено відповідача в адміністративній справі № 203/2123/20 з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
12.08.2020 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що посаду викладача по класу фортепіано та концертмейстера позашкільних навчальних закладів Переліком не передбачено. А отже, право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відтак і на отримання грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у ОСОБА_1 відсутнє.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 20.05.2020 року звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги, у розмірі 10-ти місячних пенсій станом на день призначення, у відповідності до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Листом від 27.05.2020 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Підставою для такої відмови слугувало те, що Переліком установ, організацій і посад, які дають право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року, посада викладача фортепіано і концертмейстера в позашкільних закладах освіти не передбачена, тому для зарахування періодів роботи заявниці на цих посадах до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, а відповідно і виплати грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законних підстав немає.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина 3 статті 46 Основного Закону).
За приписами ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.2019 року, визнано неконституційними положення статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.
Так, з 04.06.2019 року втратив чинність п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в наступній редакції: право на пенсію за вислугу років мають: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
На момент звернення ОСОБА_1 до управління чинним є пункт «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в наступній редакції: «право на пенсію за вислугу років мають: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку».
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є: позашкільна освіта.
Згідно з ч. ч. 1-4, 7 ст. 14 Закону України «Про освіту» метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності.
Позашкільна освіта може здобуватися одночасно із здобуттям дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти. Компетентності, здобуті за програмами позашкільної освіти, можуть враховуватися та визнаватися на відповідному рівні освіти.
Здобуття позашкільної освіти забезпечується закладами позашкільної освіти різних типів, форм власності та підпорядкування, іншими закладами освіти, сім`єю, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними і фізичними особами.
Державні заклади позашкільної освіти утворюються центральними органами виконавчої влади та фінансуються за кошти державного бюджету. Інші заклади позашкільної освіти утворюються органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, у тому числі релігійними організаціями, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку, іншими юридичними і фізичними особами, за наявності необхідної матеріально-технічної та науково-методичної бази, педагогічних та інших працівників.
Порядок, умови, форми та особливості здобуття позашкільної освіти визначаються спеціальним законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про позашкільну освіту» заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.
Статтею 12 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року № 433 затверджено Перелік типів позашкільних навчальних закладів, пунктом 6 якого визначено, що початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) є закладами позашкільної освіти.
Згідно з п. 1 Положення про позашкільний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року № 433 позашкільний навчальний заклад здійснює навчання і виховання громадян у позаурочний та позанавчальний час.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до якого включено музичні школи та позашкільні навчальні заклади, в яких особа працює на посаді викладача, учителя, директора.
Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , вона працювала:
- з 24.03.1989 року по 31.08.2008 року викладачем по класу фортепіано та концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 6 ім. В.І. Скуратовського";
- з 01.09.2008 року по 14.05.2020 року (включно) викладачем по класу фортепіано і концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 7 ім. Л. Когана".
Означене також підтверджується довідками № 3 від 14.05.2020 року та № 97 від 13.05.2020 року, виданими МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 6 ім. В.І. Скуратовського" та МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 7 ім. Л. Когана".
З огляду на відомості трудової книжки ОСОБА_1 , на підставі положень наведених судом норм законодавства, суд робить висновок, що позивач є працівником освіти та має право на отримання пенсії за вислугу років у відповідності до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».
Таку ж позицію неодноразово висловлював Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 20.02.2019 року у справі 226/1133/16-а, від 19.02.2019 року у справі № 127/159/17-а.
Водночас, суд звертає увагу, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 14.05.2020 року відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на переконання суду, є передчасними, оскільки ОСОБА_1 не зверталась до відповідача із заявою саме про призначення пенсії за вислугу років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Судом встановлено лише факт звернення позивача із заявою про виплату грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не є тотожнім зверненню із заявою про призначення пенсії.
Як передбачено ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Беручи до уваги той факт, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з підстав недостатності стажу педагогічної роботи, для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи, а саме: з 24.03.1989 року по 31.08.2008 року викладачем по класу фортепіано та концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 6 ім. В.І. Скуратовського" та з 01.09.2008 року по 14.05.2020 року (включно) викладачем по класу фортепіано і концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 7 ім. Л. Когана" та зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 24.03.1989 року по 31.08.2008 року викладачем по класу фортепіано та концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 6 ім. В.І. Скуратовського" та з 01.09.2008 року по 14.05.2020 року (включно) викладачем по класу фортепіано і концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 7 ім. Л. Когана".
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 79 від 17.06.2020 року.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовної заяви, сплачений позивачем судовий збір у сумі 420,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи, а саме: з 24.03.1989 року по 31.08.2008 року викладачем по класу фортепіано та концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 6 ім. В.І. Скуратовського" та з 01.09.2008 року по 14.05.2020 року (включно) викладачем по класу фортепіано і концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 7 ім. Л. Когана".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 24.03.1989 року по 31.08.2008 року викладачем по класу фортепіано та концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 6 ім. В.І. Скуратовського" та з 01.09.2008 року по 14.05.2020 року (включно) викладачем по класу фортепіано і концертмейстером в МКЗК "Дніпровська дитяча музична школа № 7 ім. Л. Когана".
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський