Справа № 160/5336/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року Справа № 160/5336/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
18.05.2020 Приватне акціонерне товариство «Виробниче підприємство «ТЕХМАШ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просить:
Відповідно до умов Договору (п. 4.2) підставою для прийняття документів на оплату від субпідрядника є підписання акту здачі-приймання виконаних робіт і одержання підрядником рахунку субпідрядника.
Отже, згідно умовами договору подія, що стане раніше, для виникнення податкового зобов`язання з податку на додану вартість є дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п. б пп. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України)- акту здачі-приймання виконаних робіт.
Таким чином, в день виникнення податкового зобов`язання (дата підписання акту виконаних робіт №20-10 від 16.02.2020) позивачем було складено податкову накладну №45 від 16.02.2020 на суму ПДВ 240 000,0 грн., а тому з боку позивача відсутнє порушення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за господарською операцією на загальну суму 1 440 000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 240 000,00 грн. згідно акту виконаних робіт №20-10 від 16.02.2020.
Крім того, позивачем вказано, що під час складання податкової накладної №45 помилково було зазначено дату 15.02.2020, помилку виявлено 24.02.2020.
Так, позивачем, в строки, визначені п. 201.10 ст. 201 ПК України складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 24.02.2020 до податкової накладної від 15.02.2020 №45.
Тобто, податкова накладна №45 від 15.02.2020, що була помилково складена за відсутністю об`єкта оподаткування і так само помилково зареєстрована в Єдиному Державному реєстрі податкових накладних 05.03.2020 о 09:21:26 (сума ПДВ 240 000,00грн.) була скасована позивачем після самостійного виявлення помилки, шляхом складання розрахунку коригування кількісний і вартісних показників №1 від 24.02.2020 до податкової накладної №45 від 15.02.2020, який було зареєстровано 05.03.2020 о 17:33:32.
Ухвалою суду від 19.05.2020 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
12.06.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не погоджується з даним позовом та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно баз даних ЄРПН ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено, що податкова накладна №45 складена 15.02.2020 на загальну суму ПДВ 240 000,00 грн., зареєстрована в ЄРПН із порушенням строку відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме 05.03.2020.
Стосовно питання, щодо помилкової реєстрації від 15.02.2020 №45 вказано, що виходячи з положень ст. 44, ст. 187, ст. 201 ПК України складання податкової накладної є наслідком виникнення податкових зобов`язань та відповідно здійснення господарської операції, яка оподатковується ПДВ.
Здійснення посадовими особами ПАТ «Виробниче підприємство «Техмаш» дій щодо складання податкової накладної від 15.02.2020 №45 на суму ПДВ 240 000,00 грн. є спрямованими та визначеними в часі, про що свідчить відправка на реєстрацію такої накладної в ЄРПН.
Оскільки процес реєстрації є останнім у комплексі складання: та видачі податкової накладної і передбачає комплекс здійснення супутніх процедур посадовою особою підприємства, тому наявність першої події не виключається, враховуючи вищезазначені факти.
У випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, й тому числі не пов`язаних зі зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, складається розрахунок коригування до податкової накладної.
ПАТ «Виробниче підприємство «Техмаш» було складено розрахунок коригування №1 від 24.02.2020 до податкової накладної №45 від 15.02.2020 на суму ПДВ 240000,00 грн., в якому відображено зі знаком «-» обсяги операції, вказані у помилково складеній податковій накладній.
Таки чином, складання розрахунку коригування не позбавляє платника податків від застосування штрафних санкцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Однак, оскільки представник позивача тільки 18.11.2019 мав змогу ознайомитись зі змістом відзивів на адміністративний позов, наданих відповідачами, суд розглянув дану справу 21.11.2019.
За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст. ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
- №45 від 15.02.2020, на суму 240 000,00 грн., фактична дата реєстрації в ЄРПН 05.03.2020, кількість днів прострочення реєстрації: 5.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивач подав до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області письмові зауваження та заперечення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).
Згідно п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до норм пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Згідно з приписами підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, серед іншого, операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Таким чином, аналіз змісту вищенаведених норм дає підстави для висновку, що штрафні (фінансові) санкції, згідно з пунктом 120-1.1статті 120-1 ПК України, можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобов`язаний, відповідно до вимог ПК України, скласти та зареєструвати податкову накладну у зв`язку з настанням однієї з подій: постачання товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.
Отже, в день виникнення податкового зобов`язання, а саме дата підписання акту виконаних робіт від 16.02.2020 №20-10 позивачем складено податкову накладну №45 від 16.02.2020.
Крім того, під час складання податкової накладної №45 помилково було зазначено дату 15.02.2020, помилку було виявлено 24.02.2020 та складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 24.02.2020 до податкової накладної від 15.02.2020 №45.
До податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Таким чином, у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складеній на підставі первинних документів податковій накладній та/або розрахунку коригування. Тому обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані в помилковій (другій) податковій накладній та/або розрахунку коригування, не підлягають відображенню в декларації.
Враховуючи вищевикладене, оскільки у позивача був відсутній обов`язок скласти та зареєструвати податкову накладну № 45 від 15.02.2020, помилкове виписування останньої не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вище викладені обставини справи та, здійснивши системний аналіз вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Виробниче підприємство «ТЕХМАШ» підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко