Справа № 420/1929/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 р. Категорія 108010000м.ОдесаСправа № 420/1929/20
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

час і місце ухвалення: 12:44, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДПСТарановський Р.В. (витяг)
Представник позивачаКоличєв Д.І. (адвокат; ордер)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №10/15-32-13-09 від 30.03.2018 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №10/15-32-13-09 від 30.03.2018 року та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 дотримувався положень чинного законодавства щодо строків сплати єдиного податку (3 група без ПДВ), що підтверджується відповідними податковими деклараціями платника ЄП - ФОП та виписками по банківському рахунку. Також, позивач звертає увагу, що всупереч вимогам пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, контролюючим органом прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без проведення перевірки та складення акту перевірки, отже відповідачем порушено умови і порядок прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, що зумовлює його протиправність та наявність підстав для скасування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС в Одеській області №10/15-32-13-09 від 30.03.2018 року «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку - фізичної особи ОСОБА_1 ». Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку ІІІ групи (без ПДВ) з 01.04.2018 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що згідно ІТС «Податковий блок» у ОСОБА_1 значиться податковий борг єдиного податку з фізичних осіб (КБК 18050400) в сумі 32 611,11 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований юридичним департаментом Одеської міської ради 04.04.2016 року за №2 556 000 0000 121557 як фізична особа-підприємець (ІПН НОМЕР_1 ) та з 04.04.2016 року знаходиться на обліку в Малиновській ДПІ Північного управління у м. Одесі Головного управління ДПС в Одеській області. Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (47.91) (а.с.9).

З 04.04.2016 року позивач включений до реєстру платників єдиного податку (3 група без ПДВ), що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку від 24.03.2017 року за №3169/К/15-52-13-01 (а.с.11).

На підставі відомостей (висновків) щодо наявності податкового боргу від підрозділу погашення податкового боргу №138 від 13.03.2018 року, відповідно до пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України від 02.02.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) Головним управління ДФС в Одеській області прийнято рішення №10/15-32-13-09 від 30.03.2018 року «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи ОСОБА_1 » (а.с.92).

Вищевказане рішення було відправлене ФОП ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 503 за адресою: АДРЕСА_1 , проте не вручене під час доставки та повернуте відділенням поштового зв`язку (а.с.93).

11 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом в порядку ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати наступну інформацію:

- на якій підставі та з яких причин було прийнято рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )?

- чи проводилась у першому кварталі 2018 року перевірка дотримання вимог податкового законодавства відносно ФОП ОСОБА_1 .? Чи було повідомлено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про факт проведення такої перевірки? Чи складався на підставі такої перевірки акт про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства? Чи надсилався на адресу ФОП ОСОБА_1 акт про результати перевірки? Чи надсилалось на адресу ФОП ОСОБА_1 рішення за результатами проведення перевірки дотримання вимог податкового законодавства? (а.с.18-19).

17.02.2020 року листом за №2747/К/15-32-51-05-09 ГУ ДПС в Одеській області повідомило ФОП ОСОБА_1 , зокрема про те, що у зв`язку з наявністю податкового боргу було винесено рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичних осіб від 30.03.2018 року №10/15-32-13-09 (а.с.20).

21 лютого 2020 року позивач звернувся до в.о. начальника ГУ ДПС в Одеській області з листом в якому, зокрема, просив з огляду на порушення процедури прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, вжити заходів щодо негайного відновлення ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) у реєстрі платників єдиного податку (третя група, без ПДВ) (а.с.21).

Відповідь на лист позивача від 21 лютого 2020 року, станом на час розгляду справи, ГУ ДПС в Одеській області не надано.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням про анулювання реєстрації платника єдиного податку звернувся з даною позовною заявою до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем протиправно не було враховано та в подальшому відображено в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 сплачену позивачем суму по єдиному податку за 1 півріччя 2016 року та за 9 місяців 2016 року в загальному розмірі 32 951,11 грн. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом третім статті 291.4 Податкового кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Згідно підпункту 2 пункту 293.3. статті 293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Відповідно до ст. 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Пунктом 295.3. статті 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

За положеннями пункту 299.2 статті 299 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Пунктом 299.10. статті 299 ПК України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Отже, положення п.299.10. ст.299 ПК України містить вичерпний перелік підстав за наявності хоча б одної з яких безстрокова реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

При цьому, підпунктом 298.2.3. пункту 298.2. статті 298 ПК України передбачено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Відповідач, в якості обґрунтування правомірності прийнятого рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи ОСОБА_1 , зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення, стало те, що згідно ІТС «Податковий блок» в ІКГПІ ОСОБА_1 єдиного податку з фізичних осіб (КБК 18050400) за позивачем значаться податковий борг станом на: 01.10.2017 року в сумі 32 951,11 грн.; 01.12.2017 року в сумі 32 611,11 грн.; 01.01.2018 року в сумі 32 611,11 грн.; 01.02.2018 року в сумі 32 611,11 грн.; 01.03.2018 року в сумі 32 611,11 грн.; 01.04.2018 року в сумі 32 611,11 грн.

Разом з тим, з матеріалі справи вбачається наступне:

- 04.08.2016 року позивачем подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2016 року, згідно якої позивачем 08.08.2016 року задекларовано суму податку (5%) до сплати у розмірі 9 995 грн. (а.с.22-23) та сплачено відповідну суму 05.08.2016 року, що підтверджується копією платіжного доручення №1 від 05.08.2016 року (а.с.48) та випискою з банківського рахунку (а.с.132);

- 28.10.2016 року позивачем подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 3 квартали 2016 року, згідно якої позивачем 07.11.2016 року задекларовано суму податку (5%) до сплати у розмірі 22 956,11 грн. (а.с.24-25) та сплачено відповідну суму 28.10.2016 року, що підтверджується копією платіжного доручення №4 від 28.10.2016 року (а.с.48) та випискою з банківського рахунку (а.с.133);

- 09.02.2017 року позивачем подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2016 рік, згідно якої позивачем 09.02.2017 року задекларовано суму податку до сплати (5%) у розмірі 750 грн. (а.с.26-27) та сплачено відповідну суму 01.02.2017 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку (а.с.49);

- 25.10.2017 року позивачем подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця: за 1 квартал 2017 року, згідно якої позивачем 01.11.2017 року задекларовано суму податку до сплати (5%) у розмірі 0 грн. (а.с.28-29); за півріччя 2017 року, згідно якої позивачем 01.11.2017 року задекларовано суму податку до сплати (5%) у розмірі 4 275,90 грн. (а.с.30-31) та сплачено відповідну суму 18.10.2017 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку (а.с.50); за 3 квартали 2017 року, згідно якої позивачем 01.11.2017 року задекларовано суму податку до сплати (5%) у розмірі 9 929,30 грн. (а.с.32-33) та сплачено відповідну суму 18.10.2017 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку (а.с.50);

- 27.08.2018 року позивачем подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця: за 2017 рік, згідно якої позивачем 28.08.2018 року задекларовано суму податку до сплати (5%) у розмірі 8 746,90 грн. (а.с.34-35) та сплачено відповідну суму 27.08.2018 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку (а.с.51); за 1 квартал 2018 року, згідно якої позивачем 28.08.2018 року задекларовано суму податку до сплати (5%) у розмірі 1 856,45 грн. та сплачено відповідну суму 27.08.2018 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку (а.с.51).

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2016-2018 років вчасно здійснював платежі по єдиному податку відповідно до платіжних доручень та банківських виписок, які наявні в матеріалах справи.

Водночас, з інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 вбачається, що станом на 31.12.2016 рік у позивача рахується заборгованість у розмірі 32 951,11 грн. (а.с.94).

Відповідачем зазначено, що вказана заборгованість виникла у зв`язку із тим, що в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 не відображена сплачена позивачем до бюджету сума по єдиному податку за перше півріччя 2016 року у розмірі 9 995,00 грн. та за 9 місяців 2016 року у розмірі 22 956,11 грн. (а.с.125).

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено суму по єдиному податку за перше півріччя 2016 року у розмірі 9 995,00 грн. 05.08.2016 року, що підтверджується копією платіжного доручення №1 від 05.08.2016 року (а.с.48) та випискою з банківського рахунку (а.с.132), а також за 9 місяців 2016 року у розмірі 22 956,11 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №4 від 28.10.2016 року (а.с.48) та випискою з банківського рахунку (а.с.133), що в загальному розмірі складає суму податкової заборгованості - 32 951,11 грн.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідачем протиправно не було враховано та в подальшому відображено в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 сплачену позивачем суму по єдиному податку за 1 півріччя 2016 року та за 9 місяців 2016 року в загальному розмірі 32 951,11 грн.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження розрахунку пені за прострочення позивачем сплати узгодженого грошового зобов`язання, та надіслання позивачу відповідного рішення (акту індивідуальної дії) щодо нарахування такої пені. Відповідач обмежився лише відображенням наявності такого податкового боргу (пені) у інтегрованій картці.

Водночас, у висновках Верховного суду, викладених у постанові від 10.08.2018 року у справі №826/11681/16 суд зазначив: «…здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України».

Відповідачем жодних дій спрямованих на повідомлення позивача про наявність податкової заборгованості як станом на 31.12.2016 року так і на час винесення рішення здійснено не було, доказів протилежного суду не надано. Від так, позивач не будучи обізнаним про наявність вищевказаної податкової заборгованості сплачував єдиний податок у відповідності до вимог та в строки передбачені Податковим кодексом України, що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями та належним чином оформленими платіжними дорученнями та банківськими виписками, а також інтегрованою карткою платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз наведених вище норм Податкового кодексу України свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

Аналогічний правовий висновок викладено Постановах Верховного суду від 05.02.2019 року у справі № 805/206/17-а, від 19 лютого 2019 року у справі № 826/7216/17, від 26.02.2019 у справі № 9805/1396/17-а, від 24.01.2019 у справі № 813/1346/18, від 05.06.2018 у справі № 813/4266/17.

Крім того, Верховний Суд у Постанові від 20.03.2018 року у справі №810/1438/17 зазначив, що порушення способу перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками не проведення перевірки.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач лише під час проведення перевірки позивача, встановивши обставини справи, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), повинен прийняти рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, проте жодної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом не проводилось, акту про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, податковим органом не складено, а тому рішення Головного управління ДФС в Одеській області №10/15-32-13-09 від 30.03.2018 року, яким анульовано реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 є протиправним.

Крім того, судом встановлено, що оскаржуване рішення було відправлене ГУ ДФС в Одеській області 20.04.2018 року ФОП ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення згідно ідентифікаційного штрих-коду 503 за адресою: АДРЕСА_1 , проте не вручене під час доставки та повернуте відділенням поштового зв`язку (а.с.93).

При вирішенні даної справи суд також враховує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 12 лютого 2020 року по справі №826/17798/18, в якій зазначено, що правове поняття «отримання» у розумінні пункту 56.18 статті 56 ПК України означає виключно фактичне отримання податкового повідомлення-рішення та не є тотожним поняттю «вважається врученим» в розумінні пункту 58.3 статті 58 ПК України.

Отже, відповідачем некоректно було зазначено поштову адресу позивача, що стало підставою не повідомлення останнього про наявність оскаржуваного рішення, оскільки згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцем проживання ФОП ОСОБА_1 - є АДРЕСА_1 (а.с.9).

Колегія суддів враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04, в якому ЄСПЛ підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Державні органи, які діють усупереч закону, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип «належного урядування» передбачає обов`язок владного суб`єкта діяти негайно, аби виправити власну помилку.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області відновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку ІІІ групи (без ПДВ) з 01.04.2018 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, приписами КАС України, передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

За приписами п.п.299.1., 299.2 ст.299 ПК України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та з огляду на висновок суду щодо протиправності рішення Головного управління ДФС в Одеській області №10/15-32-13-09 від 30.03.2018 року, яким анульовано реєстрацію платника єдиного податку фізичної особи ОСОБА_1 , суд, з метою належного та повного відновлення порушеного права позивача, вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як платника єдиного податку ІІІ групи (без ПДВ) з 01.04.2018 року.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того в рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

З огляду на встановлені судом обставини відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним рішення №10/15-32-13-09 від 30.03.2018 року «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку - фізичної особи ОСОБА_1 ».

Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (а.с. 91) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року по справі № 420/1929/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 23 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.