Справа № 520/13377/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 р.Справа № 520/13377/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Сіренко О.І. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача Комарова О.М.

представник відповідача Коробкова Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 повний текст складено 06.04.20 року по справі № 520/13377/19

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Офісу великих платників податків ДПС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Харківобленерго", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд: скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.09.2019 року №, видане Офісом великих платників податків ДПС.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 57 Податкового кодексу України, ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведена камеральна перевірка АТ "Харківобленерго" з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на прибуток підприємства за період з 26.06.2019 по 31.07.2019.

За результатами перевірки складено акт №574/28-10-50-08-12/00131954 (а.с.27-28).

Згідно висновків акту встановлено затримку сплати АТ "Харківобленерго" узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за період з 26.06.2019 по 31.07.2019 (зведені в додатку №1), чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з висновками акту позивачем подані письмові заперечення (а.с.30-31), які розглянуті контролюючим органом та рішенням від 10.09.2019 заперечення залишені без задоволення, а висновки акту без змін (а.с.32-33).

На підставі акту перевірки контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішення від 13.09.2019 року № (а.с.35-36), яким зобов`язано АТ "Харківобленерго" сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 276486,56 грн.

Позивачем подавалась скарга (а.с.37-38) на вказане вище рішення, проте рішенням від 26.11.2019 (а.с.39-41) податкове повідомлення-рішення від 13.09.2019 року залишене без змін.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято Офісом великих платників податків ДФС з порушенням норм чинного законодавства України, а отже підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 36.1-36.3 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями ч. 46.1 ст. 46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Як вбачається з вищенаведеної статті, законодавець ототожнив поняття податкової декларації та розрахунку.

Згідно з ч.1. ст. 54 ПК України сума податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, самостійно обчислена та зазначена у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом вважається узгодженою.

Положеннями п. 57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 по справі №820/1291/16 адміністративний позов Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС до Акціонерної компанії "Харківобленерго" про стягнення податкового боргу задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з акціонерної компанії "Харківобленерго" з рахунків, відкритих у банківських установах на час стягнення коштів, податковий борг у розмірі 46372711,37 грн., який складається з податку на додану вартість в розмірі 34560842,16 грн. та податку на прибуток у розмірі 11811869,21 грн.

Встановлено порядок виконання рішення шляхом: стягнення податку на додану вартість з усіх з рахунків, відкритих у банківських установах на час стягнення коштів, а також з р/р НОМЕР_1 , відкритого у Казначействі України (ел. адм. подат.), МФО 899998 у розмірі 34560842,16 грн. на користь Держаного бюджету України (р/р 30028, відкритий у Казначействі України (ел.адм. подат.), МФО 899998); стягнення податку на прибуток з усіх з рахунків, відкритих у банківських установах на час стягнення коштів у розмірі 11811869,21 грн. на користь Держаного бюджету України (на р/р 0028, код платежу - 110020100, одержувач - УДКС України у Харківській області, , банк одержувача - УДКС України у Харківській області, МФО 851011).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 по справі №820/1291/16 розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1291/16 щодо стягнення податкового боргу у сумі 46372711,37 грн. (34560842,16 грн. з податку на додану вартість та 11811869,21 грн. з податку на прибуток підприємств) строком на 27 місяців, починаючи з 01.10.2016, зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами у розмірі 1717507,83 грн. (1280031,19 грн. з податку на додану вартість та 437476,64 грн. з податку на прибуток підприємств), останній платіж у розмірі 1717507,79 грн. (1280031,22 грн. з податку на додану вартість та 437476,57 грн. з податку на прибуток підприємств), у період з 01.10.2016 по 31.12.2018.

Як свідчать матеріали справи, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України фахівцем податкового органу було проведено камеральну перевірку АТ «Харківобленерго» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на прибуток за період з 26.06.2019 року по 31.07.2019 року.

В ході перевірки було встановлено затримку сплати АТ "Харківобленерго" узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на прибуток по податковій декларації № за 1 півріччя 2018 року від 09.08.2018, по рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016р. № 820/1291/16.

Так, по податковій декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року від 09.08.2018 № у сумі 1 155 025,56грн. - граничний термін сплати 19.08.2018, фактично сплачено 31.07.2019р. платіжним дорученням 206447 від 31.07.2019р. у сумі 1 155 025,56грн. (кількість днів затримки - 346)

По рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016р. № 820/1291/16 у сумі 227 407,24грн. - граничний термін сплати 27.10.2018 фактично сплачено 26.06.2019р. платіжним дорученням 20218 від 26.06.2019р. у сумі 14 945,00грн, (кількість днів затримки - 334); фактично сплачено 04.07.2019р. платіжним дорученням 338 від 04.07.2019р. у сумі 2 000,00грн. (кількість днів затримки - 342 ); фактично сплачено 31.07.2019р. платіжним дорученням 206447 від 31.07.2019р. у сумі 210 462,24грн. (кількість днів затримки - 369).

Зведені дані по затримці сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток наведено в додатку №1 до акту від 14.08.2019 № 574/28-10-50-08-12/00131954, розрахунку до ППР № від 13.09.2019 р. та ІКП з податку на прибуток.

З огляду на викладене, в порушення п. 57.1. ст. 57 ПК України підприємство протягом граничних строків несвоєчасно сплатило суму самостійно визначеного та (або) узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства (код 11020100) по податковій декларації № з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року від 09.08.2018, по рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016р. № 820/1291/16.

У відповідності до встановленого порушення суб`єктом владних повноважень було розраховано штрафні санкції на загальну суму 276 486,56 грн. згідно зі ст. 126 Податкового Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає хибними посилання позивача на платіжне доручення № 32550 від 31.10.2018 р. яке не є предметом розгляду, оскільки період який перевірявся контролюючим органом є 26.06.2019 р. по 31.07.2019 р.

При цьому, позивач не надав до суду доказів про сплату узгодженої суми грошового зобов`язання у періоді що є предметом розгляду (26.06.2019 р. по 31.07.2019 р.).

Колегія суддів також вважає необгрунтованими доводи позивача на те, що контролюючий орган повинен був зарахувати сплачену суму у погашення податкового боргу, що виник до 31.08.2016 року та неправомірно зарахував сплачену суму в погашення податкового зобов`язання в т.ч. по деклараціях з податку на прибуток за півріччя 2018 року, за рішенням суду про розстрочення податкового боргу від 28.10.2016 № 820/1291/16, з огляду на наступне.

Зазначений борг у сумі 11 811 869,21 грн. був розстрочений згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 по справі 820/1291/16, шляхом виведення з карток особового рахунку АТ "Харківобленерго" та щомісячного відображення в картках особового рахунку і сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами у розмірі 424 782,94 грн. строком на 27 місяців, починаючи з 01.10.2016.

Тобто, при стягненні коштів за податковим боргом відповідно до ст. 95 Податкового кодексу України (незалежно від факту застосування чи незастосування процедур відстрочення або розстрочення виконання рішення суду згідно з ст. 378 КАС України у редакції з 15.12.2017 р. (ст. 263 КАС України у редакції до 15.12.2017 р.) цей строк (слід розуміти строк виконання самостійно задекларованих податкових зобов`язань) не змінюється, позаяк за рішенням суду вже стягується не податкове зобов`язання - а податковий борг, а розстрочення чи відстрочення стосується не оплати податкового зобов`язання - а проведення платежу за рішенням суду.

Юридична відповідальність за невиконання рішення суду запроваджена нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Судова колегія зазначає, що у спірних правовідносинах контролюючий орган не застосовував мір відповідальності за невиконання рішення суду.

Юридична ж відповідальність за несвоєчасне виконання податкового обов`язку з оплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань запроваджена ст. 126 Податкового кодексу України.

Застосування контролюючим органом міри юридичної відповідальності у вигляді штрафу згідно з ст. 126 ПК України не може залежати від рішення суду про розстрочення чи відстрочення виконання раніше винесеного судом рішення про стягнення податкового боргу, адже рішення суду про розстрочення не змінює і в силу закону об`єктивно не здатне змінити строку оплати узгоджених податкових зобов`язань, котрі вже трансформувались у податковий борг.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 р. про розстрочення виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 р. по справі №820/1291/16 про стягнення коштів за податковим боргом в розмірі 46 372 711,37 грн. не звільняє платника від відповідальності згідно із ст. 126 Податкового кодексу України, а лише визначає строки та періодичних платежів з погашення податкового боргу, стягнутого за рішенням суду.

Отже, наведені платником доводи є юридично неспроможними, оскільки процедура перенесення строків платежів у порядку ст. 100 ПК України у спірних правовідносинах не застосовувалась, а ухвала суду про розстрочення виконання рішення суду про стягнення коштів за податковим боргом не звільняє винну у несвоєчасному платежі особу від юридичної відповідальності за ст. 126 ПК України.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) унормовано Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. № 422 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016р. за № 751/28881), котрим також визначено відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей про надані платникам податків розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу).

Таким чином, після отримання рішення ХОАС 28.10.2016 про розстрочення по справі №820/1291/16 Харківським управлінням було дотримано вимоги ПКУ та Порядку №442 від 07.04.2016р. шляхом внесення відповідних даних до інформаційної системи ДПС та у відповідності до вимог Наказу Міністерства Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. № 422 грошові зобов`язання по яким надано розстрочення було зменшено у жовтні 2016 року, нарахування платежу здійснюється щомісячно відповідно до графіку погашення сум розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу)

Колегія суддів звертає увагу на те, що станом на 26.06.2019 по підприємству лічився борг з податку на прибуток у сумі 37 144 185,41 грн.: нарахування по деклараціям, розстрочені суми нарахувань, штрафні санкції за несвоєчасну сплату - 27 102 269,35 грн. у т.ч.:

- по декларації з податку на прибуток за півріччя 2018 року - 9 926 747 грн.;

- по декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2018 року - 4 517 516 грн.;

- по декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік - 1 248 381 грн.;

- по декларації з податку на прибуток за І квартал 2019 року - 7 035 464 грн.;

- пеня - 10 041 916,06 грн.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПКУ, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючи органи зобов`язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, вказаною нормою ПК України визначено обов`язок податкового органу зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Так, податковий борг погашається першочергово з погашення податкових зобов`язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення. Відповідно до п. 131.2 ст.131 ПК України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у перше чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення сум податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Крім того, відповідно до п. 100.1 ст. 100 ПКУ, розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Таким чином, при розстроченні сплати податкового боргу фактично відбувається перенесення строку виконання платником податків податкового обов`язку.

Положеннями розділу VI Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. № 422 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016р. за № 751/28881), передбачено порядок, умови та особливості відображення в інтегрованій картці платника (далі - ІКП) сум погашення податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, розстрочення (відстрочення) зобов`язань (боргів), а також списання податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 Порядку №422, надання розстрочок (відстрочок) грошових зобов`язань (податкового боргу) відображаються в ІКП як зменшення суми грошових зобов`язань (податкового боргу).

Відображення в ІКП чергової суми розстрочення (відстрочення) здійснюється шляхом використання облікових показників (операцій) щодо нарахування платежу згідно з графіком погашенням розстроченим (відстроченим) сум, передбаченим рішенням суду.

Погашення суми розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу ) здійснюється у загальному порядку погашення згідно черговістю виникнення.

Таким чином, при розстроченні сплати податкових зобов`язань (податкового боргу) відбувається зміна термінів сплати відповідних сум і, як наслідок, встановленим строком сплати сум зобов`язань є саме строк, визначений рішенням про розстрочення, а тому контролюючий орган направив кошти сплачені позивачем на погашення зобов`язань згідно із черговістю настання строків сплати узгоджених грошових зобов`язань платника податків.

Отже на виконання вищезазначеного рішення суду, контролюючим органом був розстрочений податковий борг шляхом виведення з карток особового рахунку АТ "Харківобленерго" та щомісячного відображення в картках особового рахунку і сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами у розмірі 437 476,64 грн. строком на 27 місяців, починаючи з 01.10.2016.

Таким чином, направлені платіжні доручення позивачем на погашення розстроченого податкового боргу по рішенню ХОАС по справі № 820/1291/16 були зараховані на погашення грошового зобов`язання по декларації з податку на прибуток за І півріччя 2018р. по яким строк сплати настає раніше, та в подальшому зараховані по рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016 року №820/1291/16 від 06.07.2018р.,

Щодо сплати від 26.06.2019 року у сумі 14 945,00грн. із зазначенням напрямку платежу як авансовий внесок під час виплати дивідендів (код платежу 125), колегія суддів зазначає наступне.

Прямою нормою ПК України, саме п. 87.9 ст. 87 ПК України чітко передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати визначеного платником податків.

У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Тобто, спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, вказаною нормою ПК України визначено обов`язок податкового органу зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Податковим кодексом України чітко вказується, що контролюючим органом забороняється зарахування платежів на рахунок погашення податкового боргу, саме коштів які спрямовані на: виплату заробітної плати; єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що контролюючим органом було змінено напрямок платежів на погашення боргу, оскільки зарахування платіжного доручення № 20218 від 26.06.2019 року у сумі 14 945,00 грн. на сплату податкового боргу було проведено відповідно до чинного податкового законодавства, зокрема ст.87.9 ПКУ.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення, відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року справі №520/13377/19 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року по справі № 520/13377/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Акціонерного товариства "Харківобленерго" відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.І. Сіренко З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 24.09.2020 року