Справа № 420/3848/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3848/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Приватного підприємства ЕКОСПЕЦПРИЛАД (вул. Градоначальницька, 4, м. Одеса, 65029, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства ЕКОСПЕЦПРИЛАД до Головного управління ДПС в Одеській області за результатом якої позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області:

№ від 16 березня 2019 року ( Форми «В4»), яким за порушення п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.3 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, задекларовану за декларацією № від 17.07.2019 року (звітного періоду-червня 2019 року) на суму 146 237,00 грн.

№ від 16 березня 2020 року (Форма «Р») на підставі п. 198.1, п.198.3, 198.5, ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у сумі 139 709, 00 грн. з яких за податком 93 139, 00 грн. штрафні санкції 46 570,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області були винесені податкові повідомлення-рішення № від 16 березня 2019 року та № від 16 березня 2020 року.

Спірні податкові повідомлення-рішення № від 16 березня 2019 року № від 16 березня 2020року ґрунтуються на висновках акту позапланової перевірки №83/15-32-05-09/37224083 від 18 лютого 2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «ЕКОСПЕЦПРИЛАД», , з питань дотримання вимог податкового законодавства, з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом - постачальником ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» код за за період червень 2019 року».

За твердженням податкового органу між ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» і ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» фактично був відсутній рух товару, а рух сум ПДВ відбувався лише на папері. Йдеться про транзит грошових коштів без отримання товарно-матеріальних цінностей. Тобто господарські операції між ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» та ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності, тому у ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» були відсутні підстави для відображення наслідків цих господарських операцій у податковому обліку.

ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» вважає помилковими висновки ГУ ДПС у Одеській області, викладені в акті №83/15-32-05-09/37224083 від 18 лютого 2020 року, з огляду на те, що в акті перевірки не зазначено про невідповідність первинних документів вимогам законо давства, про наявність зауважень до первинних документів щодо їх форми і змісту, а зроб лені висновки тільки з посиланням на податкову інформацію по контрагентам, що не є належними доказами.

ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» цілком правомірно відобразило наслідки здійснених господарських операцій у податковому обліку. Наявність обставин, які стосуються порушення ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» податкового законодавства, не може бути підставою для висновку про неправомірність віднесення ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Не визнаючи правомірність віднесення ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» сум ПДВ до складу податкового кредиту в червні 2019 року за операціями з ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» через його контрагента ТОВ «АГРОЦЕНТР УКРАЇНА», фіскальний орган фактично поклав на ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» вину за порушення ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» (та його контрагента ТОВ «АГРОЦЕНТР УКРАЇНА») вимог податкового законодавства.

Але, згідно з чинним законодавством ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» не зобов`язане та не має права контролювати діяльність ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» та тим паче його контрагентів ( у т/ч ТОВ «АГРОЦЕНТР УКРАЇНА») та дотримання ними вимог податкового та іншого законодавства.

Також юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачено відповідальність юридичної особи за зобов`язан нями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями. Тому ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства, до пущені її контрагентом.

Ухвалою суду від 28.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

12.08.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що перевіркою встановлено порушення ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД»:

п.44.1, п.44.3, ст.44, п. 198.1, п. 198.3, ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого:

завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму податку на додану вартість 146237 грн. за червень 2019 р.;

занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 93139 грн., у тому числі по періодам: червень 2019 року на суму - 93 139 грн.

Відповідачем зазначено, що договір від 20.05.2019 року №20/1, який було укладено з контрагентом ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ», про надання товару не був спрямований на якісне та своєчасне виконання зобов`язань перед замовником ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД», а був необхідний лише для збільшення податкового кредиту за червень 2019 року на суму 239 376,24 грн.

В ході проведення перевірки та інформації, наявної в інформаційно-аналітичних системах ГУ ДПС в Одеській області встановлено підміну (фіктивне введення в обіг) товарів при відсутності придбання відповідного товару та його реалізації до ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» на загальну суму 1 436 257, 44 грн., сума ПДВ 239 376, 24 грн., що свідчить про нереальність здійснення господарських відносин ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» за червень 2019 року.

Встановлені дані і факти, що доводять нереальність господарської операції, а саме, придбання товару походження якого невідоме, відсутність можливості виконання операцій з огляду не недостатню кількість фізичних, технічних та технологічних можливостей постачальника, недостатня кількість робітників, основних фондів, інформації про транспортування товарів (підтверджуючих документів), дозволяють зробити висновки щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із контрагентом - постачальником ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ", їх вид, обсяг та якість за червень 2019 року.

З огляду на вищенаведені фактичні обставини та положення законодавства, на думку відповідача, ГУ ДПС в Одеській області повністю правомірно було винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення, а доводи позивача суперечать фактичним обставинам справи.

З метою всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом досліджено матеріали адміністративної справи, обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та докази, якими він обґрунтовується, і встановлено наступне.

На підставі направлень виданих ГУ ДПС в Одеській області від 03.02.2020 року №322/05/08, №323/05/08, згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 03.02.2020 року №272, проведена позапланова виїзна перевірка Приватного підприємства ЕКОСПЕЦПРИЛАД з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНФВЕСТ», код за за період червень 2019 року.

За результатами перевірки було складено акт від 18.02.2020 №83/15-32-05-09/37224083 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП ЕКОСПЕЦПРИЛАД.

Актом перевірки було встановлено порушення п.44.1, п. 44.3, ст. 44, п. 198.1, л, 198.3, ст.198, п.200.1, п.200.4 (т.200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого:

завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму податку на додану вартість 146237 грн., за червень 2019 р.;

занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 93139 грн., у тому числі по періодам: червень 2019 року на суму - 93139 грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 16 березня 2019 року (Форми «В4»), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, задекларовану за декларацією № від 17.07.2019 року (звітного періоду-червня 2019 року) на суму 146 237,00 грн. та № від 16 березня 2020 року (Форма «Р») яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у сумі 139 709, 00 грн. з яких за податком 93 139, 00 грн. штрафні санкції 46 570,00 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.21 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПКУ, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи).

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підприємства, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Судом встановлено, що ПП ЕКОСПЕЦПРИЛАД у перевіряємому періоді мав взаємовідносини з контрагентом ТОВ ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ.

Взаємовідносини між позивачем та зазначеним контрагентом відбувались згідно укладеного договору поставки №20/1 від 20 травня 2019 року.

Як встановлено під час перевірки, відповідно до товарно-транспортної накладної на перевезення ТМЦ від 05.06.2019 року №Р51 пункт навантаження визначено за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мінська, 9, що не відповідає податковій адресі ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ», а саме: м. Київ, Печерський район, вул. Кловський узвіз буд. 3.

Також, відповідно до даних єдиного реєстру податкових накладних, ІС «Податковий блок», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що підприємством ТОВ «ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ» не зареєстровані податкові накладні щодо отримання транспортних послуг, оренди основних засобів.

Згідно бази даних АІС «Податковий блок» «Співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту з податку на додану вартість» встановлено розбіжності між даними податкового кредиту, задекларованими ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» та податковим зобов`язанням контрагента-постачальника, а саме у сумі ПДВ 239 376, 24 грн.

Згідно даних АІС «Податковий блок» ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ", код за не подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2 квартал 2019 року чисельність працівників - не відомо.

Під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено, з однієї сторони - незначна кількість працюючих та з другої сторони значний обсяг фактично оформлених ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ" операцій на реалізацію товарів (послуг) передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями.

Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за період діяльності ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ" не подавався до контролюючого органу.

Останній звіт з податку на додану вартість ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ", код за подано до контролюючого органу за серпень 2019 року.

Тобто вбачається відсутність об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих між ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ" та його контрагентами господарських операцій щодо придбання та реалізації товарів(послуг), їх транспортування, розвантаження/ навантаження і зберігання та місця надання.

При здійснені аналізу баз даних ЄРПН встановлено, «... що в червені-липні 2019 ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ" документувало реалізацію на 141 підприємство різноманітні товари/послуги: підшипник, абразивне волокно, аерозоль, арматура, балон, біта, бітум, блок живлення, болти, брус, вапно, вантус, виготовлення та монтаж підйомника, висівки пшениці, фарба, відро, віник, втулка, гайки, герметик, гільза, грунт акриловий, гірлянда, губка, дріт, електроди, заглушка, змішувач, зубило, ікра риби, кабачки, кабель, капуста, колбаса, конденсатор керамічний, кран, кришка, крокси, круг, кутник, лист, макарони, муфта, організація вантажних перевезень, послуги прибирання, поточний ремонт, розчинник, свердло, сир, транспортно-експедиційні послуги, юридичні послуги, та інше.

За результатами аналізу баз даних ДП по ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також трудових ресурсів, що необхідно для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Операції ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ" не можливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Разом з цим суд зазначає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Надаючи оцінку реальності вчинення господарських операцій між Позивачем та зазначеними контрагентами суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 74.3. ст. 74 Податкового кодексу України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (пп. 83.1.1); податкова інформація (nn.83.1.2); експертні висновки (пп.83.1.3); судові рішення (пп.83.1.4): податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп. 83.1.6).

Тобто, під час проведення тих чи інших перевірок, контролюючий орган використовує податкову інформацію щодо платників податків для складання висновків щодо перевірок, оскільки при дослідженні реальності господарських операцій аналізу підлягає не тільки первинна документація, а й можливість та здатність учасників господарських операцій виконати свої зобов`язання в рамках тих чи інших угод.

Також судом встановлено, що Генеральною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001979 від 15.08.2018 та ТОВ «Трейдсервіс Інвест» є фігурантом по кримінальному провадженню. За результатами проведених слідчих (розшукових) дій та аналізом фінансово-господарської діяльності встановлено, що до складу суб`єктів господарської діяльності, які використовуються як інструмент вчинення кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності входять наступні юридичні особи:... ТОВ «Трейдсервіс Інвест» (). Використовуючи у своїй незаконній діяльності реквізити, розрахункові рахунки, ключі доступу до системи електронних платежів «Клієнт-Банк» та програм «M.E.Doc» невстановлені особи, які контролюють вказану діяльність за попередньою домовленістю з посадовими особами ДФС України (м. Києва та областей України, відповідно до місць обліку підконтрольних суб`єктів), з метою маскування протиправної діяльності, надання їй виду легальної, в якості постачальників товарів, робіт і послуг для вищевказаних підконтрольних суб`єктів, використовуючи реквізити ряду «транзитно-конвертаційних груп» з метою формування податкового кредиту по ланцюгу походження товару (послуг) від підприємств, які відповідають критеріям ступеню оцінки здійсненню ризикових операцій відповідно до Податкового кодексу України, підприємств «технічних- імпортерів», які в режимі «імпорт 40» ввозять певну групу товарів на територію України (фрукти та овочі; троянда мікс; яйце кур. вищої категорії нефасоване; цукерки; засоби особистої гігієни; продукти харчування; тушка курчати-бройлера; чай; жіночий та чоловічий одяг; оселедці атлантичні; фурнітури для меблів, тощо.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, ІС «Податковий блок», встановлено що ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ", придбало товар у ТОВ "АГРОЦЕНТР УКРАЇНА" код за в свою чергу у даного підприємства відсутнє придбання ТМЦ та імпорт, штатна чисельність працівників 3 особи, основні фонди відсутні, свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ від 01.11.2017 року №200362851 анульоване 21.06.2019 року за рішенням контролюючого органу у зв`язку з відсутністю поставок та ненадання декларацій.

Таким чином, встановлені дані і факти дозволяють зробити висновок що укладений між ПП ЕКОСПЕЦПРИЛАД та ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІС ІНВЕСТ" договір не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять його предмет.

Фактично у ПП ЕКОСПЕЦПРИЛАД відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва.

А тому встановлені судом обставини, у сукупності, не дають підстав для висновку про реальність вчинення господарських операцій, які були предметом перевірки та відображені в акті перевірки, у зв`язку з чим, прийняті податкові повідомлення рішення є правомірними.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Приватного підприємства ЕКОСПЕЦПРИЛАД (вул. Градоначальницька, 4, м. Одеса, 65029, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.