Справа № 520/162/20
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 р. № 520/162/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвої О.В.,

за участі: представника першого відповідача - Наумецької Е.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування вимог та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1056-23; зобов`язати Державну податкову службу України внести коригування в особисту картку платника податків позивача, а саме скасувати пені та недоїмку у розмірі 34726,81 грн.; зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області вчинити дії щодо закриття виконавчого провадження стосовно податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1056-23.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вимога Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1056-23 сформована контролюючим органом без врахування приписів чинного законодавства. При цьому, позивач вважає, що йому неправомірно нарахована заборгованість.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року позов залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020 року ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року скасовано. Справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Підставою зазначеного слугувало помилковість висновків суду першої інстанції стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду. При цьому, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду у строк, визначений ч. 4 ст. 122 КАС України.

Позивач у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви, про що свідчать матеріали справи.

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області, в судовому засіданні проти задоволення вимог позову заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав та мотивів, викладених у відзиві на адміністративний позов, зазначивши, що формуючи вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-1056-23 від 04.03.2019 року, від 15.08.2019 року, від 05.11.2019 року, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених Законом, оскільки на дату формування вимоги в інтегрованій картці позивача існував борг зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 17 787,86 грн.

Представник відповідача - Державної податкової служби України, у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви, про що свідчать матеріали справи.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та представника другого відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника першого відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, виходить з наступного.

Правовідносинам, які підлягають вирішенню в рамках даної справи передували ті, відносно яких є таке, що набрало законної сили рішення у справі № 820/4412/18 , отже, певні обставини не підлягають доказуванню при розгляді поточної справи, що нормативно закріплено у ч.4 ст.78 КАС України.

Так, судовим розглядом у вказаній справі встановлено, що позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (наразі - ГУ ДПС у Харківській області) на загальній системі оподаткування.

Позивач є платником податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

08.02.2016 року позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік, в якій самостійно визначено загальну суму річного доходу у розмірі 380 735,00 грн. та суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб 9 912,46 грн. Згідно розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору і доходів, отриманих самозайнятою особою за 2015 рік, який є додатком до податкової декларації про майновий стан і доходи, сума чистого оподатковуваного доходу позивача визначено у розмірі 66 083,00 грн.

Також, 08.02.2016 року позивачем до контролюючого органу було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік з таблицею №1 нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, відповідно до якого ним самостійно визначено суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 22 930,80 грн. (66 083,00 грн. - сума чистого оподатковуваного доходу x 34,7% розмір єдиного внеску).

Згідно даних інтегрованої картки позивача, станом на 09.02.2016 року у позивача утворилася недоїмка зі сплати ЄСВ за 2015 рік, яка з урахуванням переплати складає 17 787,86 грн.

Під час судового розгляду даної справи, судом встановлено, що контролюючим органом відносно позивача складені вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-1056-23 від 12.03.2018 р., №Ф-1056-23 від 04.03.2019 року, №Ф-1056-23 від 15.08.2019 року, №Ф-1056-23 від 05.11.2019 року.

Вимогу №Ф-1056-23 від 04.03.2019 року пред`явлено на примусове виконання.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 р. по справі № 820/4412/18 було скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2018 року № Ф-1056-23, винесену Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Вказане рішення залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 року.

Тобто, вимога №Ф-1056-23 від 04.03.2019 року виставлена до набрання рішенням по справі № 820/4412/18 законної сили.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2019р. позивачем подано інформаційний запит, щодо невиконання відповідачем до цього часу рішення суду. На зазначений запит позивачем було отримано відповідь № 2996/ФОП/20-40-57-08-18 від 21.10.2019р., в якому повідомлено, що вимога від 12.03.2018 року № Ф-1056-23 є відкликаною, водночас решта вимог складені внаслідок безперервності боргу позивача.

Спірні правовідносини виникли внаслідок того, що за факту скасування у судовому порядку в рамках справи № 820/4412/18 вимоги №Ф-1056-23 від 12.03.2018 р. відповідач, на думку позивача, не повинен був виносити інші вимоги.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно положень ч.2 ст.6 вказаного вище Закону, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, положеннями п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відповідно до положень ч.11 ст. 8 Закону № 2464 (в редакції чинній на момент виникнення спірних вимог) єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

На підставі Закону № 2464-VI розроблено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджену наказом Мінфіну України від 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449), яка визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, та Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015р. №435, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.04.2015р. за №460/26905 (далі - Порядок №435).

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку №435 у разі виявлення помилки у Звіті до закінчення строку подання цього Звіту страхувальник повторно формує та подає Звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за основним місцем обліку. Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, визначених цим Порядком, який пройшов всі контролі при завантаженні до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб.

Отже, надання уточнюючих звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Порядком не передбачено.

Згідно з п. 1 розділу VІ Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою (абз. 3 п. 2 розділу VІ Інструкції № 449).

Відповідно до п.3 розділу VІ Інструкції № 449 (в редакції чинній на момент винесення спірних вимог) органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій). Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно з п. 4 розділу VІ Інструкції № 449 (в редакції чинній на момент винесення спірних вимог) вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Згідно з п. 5 розділу VІ Інструкції № 449 (в редакції чинній на момент винесення спірних вимог) протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вимогу №Ф-1056-23 від 04.03.2019 року отримав 03.04.2019 року, вимогу №Ф-1056-23 від 15.08.2019 року отримав 20.08.2019 року, вимогу №Ф-1056-23 від 05.11.2019 року отримав 11.11.2019 року.

Вказані вимоги сформовані згідно даних інтегрованої картки позивача, оскільки станом на 09.02.2016 року у позивача утворилася недоїмка зі сплати ЄСВ за 2015 рік, яка з урахуванням переплати складає 17 787,86 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою старшого державного виконавця Київського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області від 11.09.2019 року було відкрито виконавче провадження ВП №60022173 на підставі вимоги № Ф-1056-23У, виданої 04.03.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 27562,05 грн.

Як підтверджено матеріалами справи, єдиний внесок для позивача у звітному періоді встановлено у розмірі 34,7% бази нарахування єдиного внеску, з якого і виходив позивач при визначенні суми єдиного внеску за 2015 рік згідно звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску.

Недоїмка позивача зі сплати ЄСВ за 2015 рік утворилася у зв`язку із несплатою самостійно визначеної суми єдиного внеску у розмірі 22 930,80 грн. згідно звіту за 2015 рік, поданого до податкового органу у лютому 2016 року. Дана сума сформована виходячи із суми чистого оподатковуваного доходу 66 083,00 грн.

Доказів повторного подання позивачем звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску у зв`язку з виявленням помилки у поданому звіті, до закінчення строку подання цього звіту, до суду не надано.

Стосовно надання контролюючому органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, а також розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2015 рік визнавши нову суму чистого оподатковуваного доходу: замість 66 083,00 грн. встановлено 14 358,00 грн., суд не приймає в якості доказів неправомірного винесення вимог №Ф-1056-23 від 04.03.2019 року, №Ф-1056-23 від 15.08.2019 року, №Ф-1056-23 від 05.11.2019 року, оскільки позивачем повторно не подавалось відповідного звіту з єдиного внеску з виправленими помилками.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Головним управлінням ДПС у Харківській області правомірно сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-1056-23 від 04.03.2019 року, №Ф-1056-23 від 15.08.2019 року, №Ф-1056-23 від 05.11.2019 року.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги про зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1056-23 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Позовні вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України внести коригування в особисту картку платника податків позивача, а саме скасувати пені та недоїмку у розмірі 34726,81 грн. та зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області вчинити дії щодо закриття виконавчого провадження стосовно податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1056-23, є похідними, а отже, також не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем - Головним управлінням ДПС у Харківській області, доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно, у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України про скасування вимог та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.