Справа № 189/782/20
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/782/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Кернос Сергія Андрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2793466 від 08.07.2020 року, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Кернос Сергія Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2793466 від 08.07.2020 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2020 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGХ 28.540 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ). 08.07.2020 року в Черкаській області, Уманський район, автомобільна дорога М-05 на 210 км ТЗ було зупинено інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кернос Сергієм Андрійовичем та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2793466. Відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керуючи ТЗ із н/п та днз НОМЕР_3 перевозив великогабаритний вантаж комбайн ширина якого перевищувала 3,5 метри та не мав при цьому авто прикриття, чим порушив п. 22.5 ПДР» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень. З рішенням працівника поліції не згоден, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню. 08.07.2020 року він здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого дозволу №2020-3 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні від 12.06.2020 року, що діє з 12.06.2020 р. по 26.07.2020 р. Відповідно до вказаного дозволу, він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - до 3,50 м., довжина - до 22 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 46,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11 т. і вантаж може виступати за задній габарит ТЗ - 3 м. Зокрема, він має право на проїзд по автомобільній дорозі М-05. Відповідач в оскаржуваній постанові не зазначив про наявність погодженого з НП дозволу №2020-3 НГ від 12.06.2020 р. Відповідно п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року - супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжина 24 метри. Оскільки вантаж, що перевозився не перевищував ширину 3,5 м, тому й не потребує супровід автомобілем прикриття. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2020 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції направив до суду пояснення в обґрунтування яких зазначено, що третя особа позовні вимоги не визнає та заперечує проти позову, оскільки позивачем здійснено перевезення великогабаритного вантажу, максимально допустимі габарити якого по ширині перевищували 3,5 метри, що передбачені дозволом. При цьому відповідно до п. 27 Правил, таке перевезення мало здійснюватися із супроводженням автомобілем прикриття. Самим позивачем під час розгляду справи не оспорювалось те, що габаритні параметри вантажу, який він перевозив, по ширині перевищували 3,5 метри та відсутність автомобілю прикриття, що підтверджується долученим до даного пояснення відеозаписом з нагрудного портативного відеореєстратора. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАМ №2793466 від 08.07.2020 року, винесеною інспектором роти 6 батальйону 1 УПП в Черкаській області молодшим лейтенантом поліції Кернос С.А., позивача ОСОБА_1 за порушення п. 22.5 ПДР (М-05 Київ-Одеса 210 км водій керуючи тз з н/пр та днз НОМЕР_3 перевозив великогабаритний вантаж комбайн ширина якого перевищувала 3,5 метри та не мав при цьому авто прикриття ), було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.6).

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ч.1 ст. 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до штрафу слугувало те, що позивач перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого перевищувала 3,5 метри, без супроводу автомобіля прикриття.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (Правила № 30) рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 7 вказаних Правил, дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наявність, що на автомобіль MAN з реєстраційним номером НОМЕР_1 , причіп TAD номерний знак НОМЕР_2 , було видано дозвіл № 2020-3 НГ від 12.06.2020 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні із зазначенням маршрутів. У дозволі зазначені параметри транспортних засобів: довжиною 22 м, шириною 3,50 м, висотою 4,49 м, загальною вагою 46 т, навантаження на найбільш навантажену вісь 12 т., вантаж виступає за задній габарит ТЗ 3,0 м. у пункті другому вказаного дозволу зазначено: без супроводження. Строк дії вказаного дозволу з 12.06.2020 по 26.07.2020 р. (а.с.7).

Відповідно до пункту 27 Правил № 30 супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Таким чином, відповідач встановлюючи перевищення нормативних габаритів, що потребує обов`язкового супроводу автомобілем прикриття, на думку суду повинен був надати належні цьому докази.

Поряд з вказаним, спірна постанова серії ЕАК № 2793466 від 08.07.2020 року не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок, обґрунтувань правомірності притягнення останнього до адміністративної відповідальності, що свідчить про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач мав дозвіл на перевезення 08.07.2020 року вантажу шириною не більше 3,50 м. та довжиною 22 м.; при цьому, позивач, відповідно до п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - мав право керувати великогабаритним транспортним засобом з вантажем шириною до 3,5 м та довжиною до 24 м. без супроводу автомобілів прикриття. Водночас в постанові відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначена будь-яка ширина та/чи довжина транспортного засобу з вантажем, а лише вказано, що позивач перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого перевищує 3,5 м., що спростовує можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі постанови серії ЕАМ № 2793466 від 08.07.2020 року.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису наданого третьої особою, на підтвердження вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а саме перевезення ним вантажу ширина якого перевищувала 3,5 метри без супроводу автомобілем прикриття, не можливо встановити факт наявності вчинення ним зазначеного правопорушення, оскільки відеозапис не містить доказів проведення інспектором вимірювання габаритів вантажу із зазначення конкретної ширини вантажу, яка б перевищувала 3,5 метри, що могло б слугувати наявністю вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Однак, факт перевищення нормативних габаритів ТЗ, що потребувало б обов`язкового супроводу автомобілем прикриття, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено, відповідно й підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення пункту 22.5 ПДР відсутні.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення. (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З огляду на вищевикладені норми та фактичні обставини справи, суд приходить висновку про те, що постанова серії ЕАМ №2793466 від 08.07.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідач інспектор роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенант поліції Кернос С.А. виносив оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КУпАП від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

Відтак на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245 КАС України, на підставі ст. 132-1 КУпАП, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Кернос Сергія Андрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2793466 від 08.07.2020 року- задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2793466 від 08.07.2020 року винесену інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кернос Сергієм Андрійовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 08.07.2020 року - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя К.С. Лукінова