Справа № 580/2547/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року справа № 580/2547/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області № від 22 червня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження (витяг) Головного управління ДПС у Черкаській області №496-р від 22 червня 2020 року.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05 травня 2020 року працівниками Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області складено протокол про адміністративне правопорушення серія АПР №515985 відносно продавчині ОСОБА_2 за фактом ч. 2 ст. 156 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, продавець ОСОБА_2 , здійснюючи торгівлю в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в АДРЕСА_1 , продала особі, якій не виповнилось 18 років, сигарети «Філіп Моріс».

Позивач стверджує, що факт купівлі вважається закінченим з моменту проведення розрахунку в касі і отримання покупцем розрахункового документу, однак касовий чек продавцем не видавався.

Крім того, покази неповнолітніх осіб мали б бути проведені у присутності законних представників, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря, однак пояснення неповнолітнього відібрані за відсутності вказаних осіб.

Як зазначає позивач, під час оформлення адміністративних матеріалів, працівниками поліції допущено ряд помилок та правопорушень та постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Смілянської міської ради №82 від 03 липня 2020 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

На підставі наведеного позивач вважає, що висновки акту перевірки базуються на припущеннях та не підтверджуються об`єктивними доказами, а оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, тому є неправомірним, що є підставою для його скасування.

У зв`язку з тим, що позивач не вчиняла вказаного порушення, тому вважає, що оскарженим розпорядженням їй безпідставно анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов проти задоволення адміністративного позову заперечив, мотивуючи свою позицію тим, що законодавством запроваджено в імперативній формі заборону на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

За твердженням відповідача, факт не притягнення до адміністративної відповідальності адміністративною комісією при виконавчому комітеті Смілянської міської ради громадянки ОСОБА_2 не може бути підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки не є реабілітуючою обставиною в даному спорі.

Істотним доказом продажу тютюнових виробів неповнолітній особі є пояснення самого продавця ОСОБА_2 , яка підтвердила факт продажу сигарет, «Філіп Моріс» за ціною 40 гривень. Крім того, факт придбання тютюнових виробів підтверджується поясненнями неповнолітньої особи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в присутності педагога ОСОБА_4 .

Оскільки факт порушення встановлено, то ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі порушення вимог ст. 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років, або у не визначених для цього місцях.

На підставі наведеного просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що фіскального чека, який би підтверджував факт продажу тютюнових виробів, відповідачем не надано, тому пояснення ОСОБА_2 не є підтвердженням такого продажу. З протоколу відібрання пояснень ОСОБА_3 неможливо встановити особу педагога ОСОБА_4 , так як, до матеріалів адміністративного правопорушення не додано ні паспортних даних зазначеної особи, ні підтвердження отримання вказаною особою освіти педагога.

Також позивач звернув увагу, що адміністративний суд не може підміняти інший орган на який покладено обов`язок розгляду визначеної категорії справ та встановлення вини або невинуватості осіб.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована суб`єктом господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

05 травня 2020 року працівниками Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області складено протокол про адміністративне правопорушення серія АПР №515985 відносно продавчині ОСОБА_2 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, продавець ОСОБА_2 , перебуваючи на своєму робочому місці в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в АДРЕСА_1 , продала особі, якій не виповнилось 18 років, сигарети «Філіп Моріс».

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Смілянської міської ради №82 від 03.07.2020 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отримавши матеріали від правоохоронних органів, Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення рішення № від 22 червня 2020 року, яким за порушення ст. 15-3 на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до позивача застосовано штраф у розмірі 6800 грн.

Розпорядженням Головного управління ДПС у Черкаській області №496-р від 22 червня 2020 року позивачу анульовано ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами реєстраційний номер НОМЕР_2 з терміном дії з 01.10.2019 по 01.10.2020.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням та розпорядженням, позивач звернулась до суду.

Перевіряючи правомірність нарахування штрафних санкцій, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України ), контролюючі органи, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР).

Згідно з пунктом 2 частини першої, частин четвертої та п`ятої статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Таким чином, заборона продажу тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

При цьому, Закон №481/95-ВР не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітній особі, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №819/733/16.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790(далі Порядок №790). За приписами пункту 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є самостійно підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до пояснень неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відібраних під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2020 №515985, останній купив 05.05.2020 у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в АДРЕСА_1 сигарети «Філіп Моріс», вартістю 40 гривень. Продавець магазину документів не запитувала.

Також, продавець магазину Слов`янка, що в АДРЕСА_1 /А ОСОБА_2 , у своїх поясненнях від 05.05.2020 вказала, що близько 16 год. 00 хв. випадково продала неповнолітньому хлопцеві сигарети «Філіп Моріс», які коштують 40 гривень.

Отже, факт продажу тютюнового виробу - сигарет «Філіп Моріс», які коштують 40 гривень неповнолітній ОСОБА_3 продавцем магазину ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому позивач здійснює господарську діяльність, підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення, а й поясненнями продавця та неповнолітньої особи.

Враховуючи те, що на момент реалізації тютюнового виробу ОСОБА_3 виповнилось лише 16 років, то у продавця мав виникнути сумнів щодо його віку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що факт продажу тютюнового виробу неповнолітній особі є встановленим, та таким, що не підлягає доказуванню.

Суд вважає непереконливим твердження позивача, що факт продажу має бути обов`язково зафіксований товарним чеком, оскільки пояснення продавця та особи, що придбала тютюнові вироби є достатніми доказами підтвердження такого факту.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача про відсутність педагога під час допиту неповнолітнього, оскільки пояснення ОСОБА_3 містять запис, що його опитування проведено у присутності педагога ОСОБА_4 .

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на відсутність доказів про освіту педагога ОСОБА_4 , оскільки законодавством не передбачено приєднання до пояснень документів освіту педагога. Доказів протилежного позивач не надав.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Відповідно до абзацу 8 частини 47 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Згідно з частиною 48 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Отже, продаж тютюнових виробів неповнолітній особі є підставою для анулювання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

При цьому, суд критично оцінює посилання позивача на відсутність правових підстав для притягнення до відповідальності та анулювання ліцензії, оскільки адміністративною комісією закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Суд зауважує, що статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено принцип преюдиції у адміністративному процесі, за яким, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Адміністративна відповідальність встановлюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Так, відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З аналізу вищенаведених норм суд, приходить до висновку, що відповідальність фізичної особи, яка передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення та відповідальність суб`єкта господарювання передбачена Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є різними за своєю правовою природою, порядок та підстави притягнення до яких реалізується за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не має в даному випадку преюдиційного значення в розумінні частини 1 статті 72 КАС України, оскільки адміністративна комісія не досліджувала питання щодо правових наслідків дій чи бездіяльності продавця позивача та вчинення дій цією особою.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку податковий орган правомірно притягнув позивача до відповідальності за порушення вимог статті 15-3 Закону №481/95-ВР наклавши штраф у розмірі 6800 грн. та анулювавши ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №1902167 з терміном дії з 01.10.2019 по 01.10.2020.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сплачену суму судових витрат залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» та п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко