Справа № 340/578/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 340/578/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року (головуючий суддя І інстанції Казанчук Г.П.) в адміністративній справі №340/578/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феросистема-Трейд" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Феросистема-Трейд" звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби , в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110280/2020/000005/1 від 07.02.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110280/2020/00020 від 07.02.2020 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації були прийняті митним органом безпідставно та з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки складові митної вартості, заявлених до декларування товарів підтверджуються належним чином складеними документами.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Феросистема-Трейд" було задоволено.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Дніпровської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110280/2020/00020 від 07 лютого 2020 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110280/2020/000005/1 від 07 лютого 2020 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця Держмитслужби, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірні рішення прийняті останнім на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 16.01.2020 року між ТОВ "Урал-Союз", Росія (Продавець), та ТОВ «Феросистема-Трейд» (покупець) укладено контракт №УС-ФСТ/2020-D, відповідно до якого Продавець зобов`язався продати, а Покупець купити товар відповідно до Додатку, в строки та на умовах зазначених в контракті (а.с.24-27).

Відповідно до додатку №1 від 16.01.2020 року до контракту № УС-ФСТ/2020-D від 16.01.2020 р., ТОВ "Урал-Союз" зобов`язалось відвантажити на адресу позивача феросиліцій марки ФС45, вагою 47,250 умовних тон, за 711 доларів США за умовну тону враховуючи вартість упаковки та доставки, ГОСТ 1415-93, у біг-бегах, виробник АТ "ЧЕМК" (а.с.28-30).

Відповідно до додатку №2 від 16.01.2020 року до контракту № УС-ФСТ/2020-D від 16.01.2020 р., ТОВ "Урал-Союз" зобов`язалось відвантажити на адресу позивача феросиліцій марки ФС65, вагою 20,250 умовних тон, за 975 доларів США за умовну тону, враховуючи вартість упаковки та доставки, ГОСТ 1415-93, у біг-бегах, виробник АТ "ЧЕМК" (а.с.31-33).

Позивачем здійснено оплату на користь ТОВ "Урал-Союз" за вказаним контрактом, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №1 від 20.01.2020 (а.с.37).

11.01.2020 року ТОВ "Феросистема-Трейд" заявлено до митного оформлення отриманий у ТОВ "Урал-Союз" товар:

феросиліцій ФС45 у кількості 45,045 базових тон, розфасований у поліпропіленові бег-беги, фракції 50-200 мм, кусковий з масовою часткою кремнію - 42,2%; хімічний склад: кремній - 42,9%, хром - 0,34 %, марганець - 0,73 %, алюміній - 0,15 %, вуглець - 0,012%, фосфор - 0,028%, сірка - 0,003%; магній - 0%. ГОСТ 1415-93, використовується для розкислення та легування сталі у металургійній промисловості, виробник АТ "ЧЕМК";

феросиліцій ФС65 у кількості 20,167 базових тон, розфасований у поліпропіленові бег-беги, фракції 10-50 мм, кусковий з масовою часткою кремнію - 64,6-66,6 %; хімічний склад: кремній - 64,6-66,6 %, хром - 0,33-0,35 %, марганець - 0,37-0,38%, алюміній 0,91-1,25 %, вуглець - 0,036%, фосфор - 0,029-0,032%, сірка - 0,003%. ГОСТ 1415-93, використовується для розкислення та легування сталі у металургійній промисловості, виробник АТ "ЧЕМК",

та подано до Дніпровської митниці Держмитслужби митну декларацію за №UA110280/2020/001326 (а.с.18-20). Митна вартість товару була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару позивачем, разом з митною декларацію за №UA110280/2020/001326, було подано:

- декларацію митної вартості від 06.02.2020 р. (а.с.18-20);

- контракт № УС-ФСТ/2020-D від 16.01.2020 р. з постачальником ТОВ «Урал-Союз»;

- додатки до контракту № УС-ФСТ/2020-D від 16.01.2020 р. №1 та №2;

- рахунки-проформи №№ 1 та 2 від 17.01.2020 р.;

- рахунок-фактуру № 12401 від 24.01.2020 р.;

- банківський платіжний документ про сплату вартості товару №1 від 20.01.2020 р.;

- висновок щодо експертного аналізу відповідності рівня цін Державного підприємства «Держзовнішінформ» від 05.02.2020 р. № 251/29 з додатками: листом ДП «Держзовнішінформ» від 05.02.2020 р. № 251/209-Е, листом ТОВ «Урал-Союз» від 05.02.2020 р. № 110, відомостями про вартісні характеристики товару станом на 16.01.2020 р.;

- залізничну накладну СМГС № 28488651 від 24.01.2020 р.;

- технічну довідку № 42 від 05.02.2020 р.;

- сертифікати виробника щодо якості продукції №678964, №678967, №678966 від 23.01.2020 р.;

- експортну митну декларацію країни відправлення № 10511010/240120/0010439 від 24.01.2020 р.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, у митного органу виник сумнів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару феросиліцію ФС65.

Так, відповідач, за результатами здійснення митного контролю з урахуванням ризикованості операцій, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності до вимог ч.ч.2, ч.3 ст.53 та ст.335 МКУ протягом 10 календарних днів додатково витребував (за наявності): каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; додатки до висновку ДП «Держзовнішінформ» від 05.02.2020 №251/29 про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованою експертною організацією, які підтверджують цінову інформацію, яка в ньому наведена; договір-угоду із третіми особами, пов`язані з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором; рахунки про сплату посередницьких послуг пов`язаних з виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації (а.с.51-52).

Позивачем, на виконання вимог відповідача надано лист №47 від 07.02.2020, в якому зазначено, що вже надано вичерпний перелік документів на підтвердження митної вартості товарів відповідно до вимог Митного кодексу України. При цьому позивач щодо зауважень стосовно відсутності на звороті накладної СМГС тарифу та вартості транспортування товару вказав, що згідно додатків №№1 та 2 до контракту № УС-ФСТ/2020-Б від 16.01.2020 р. вартість транспортування і пакування входить в ціну товару, відповідно відсутність інформації в накладній СМГС не впливає на визначення митної вартості товарів. Універсальним передаточним документом являється рахунок-фактура № 12401 від 24.01.2020 р., про що зазначено безпосередньо на вказаному документі. Платіжно-розрахунковий документ № 27807 від 20.01.2020 р. є інформацією обслуговуючого банку ТОВ «Урал-Союз» про зарахування коштів, сплачених згідно вказаного вище банківського платіжного документу №1 від 20.01.2020 р. Умовами контракту № УС-ФСТ/2020-D від 16.01.2020 р. не передбачено здійснення платежів третім особам чи оплату посередницьких послуг. В листі також зазначено, що інших додаткових документів ТОВ «Феросистема-Трейд» надати не має можливості.

07.02.2020 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110280/2020/000005/1, яким митну вартість феросиліцію ФС65 було скориговано до рівня 24520,73 доларів США, із застосуванням резервного.

На підставі вказаного рішення митним органом було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2020/00020 від 07.02.2020 року.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття наведених рішень, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують законність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA110280/2020/000005/1 від 07.02.2020 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2020/00020 від 07.02.2020 року, тому вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем спірного рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були висновки відповідача про те, що:

- відповідно до гр. 44 ЕМД переміщення товару здійснено за накладною СМГС від 24.01.2020 року № 28488651. Проте, на звороті зазначеного документу, відсутні відомості щодо тарифу та вартості транспортування товару до місця ввезення в Україну;

- поставка оцінюваного товару заявлена на підставі посередницького договору від 16.01.2020 року № УС-ФСТ/2020-D, укладеного між ООО «Урал-Союз» та ТОВ «Феросистема-трейд». Відповідно до п. 2.3 вказаного контракту, з відвантаженим товаром продавець надає покупцю в т.ч. товарну накладну або універсальний передаточний документ. Вказаний документ до митного органу не надано;

- до митного контролю надано рахунок-фактуру від 24.01.2020 року №12401, який містить посилання на платіжно-розрахункові документи від 20.01.2020 року № 27807. Вказані документи до митного контролю не надані;

- до митного контролю декларантом надано висновок ДП «Держзовнішінформ» від 05.02.2020 року № 251/29. Проте, в наведеному експертному висновку не надано всі зазначені в висновку додатки, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними висновками відповідача, з огляду на наступне.

Згідно п. 4.1 Додатку до контракту № УС-ФСТ/2020-D від 16.01.2020 року, вартість ферросиліція марки ФС 65 на умовах поставки CPT м. Кропивницький, Україна (халізничний транспор) складає 975 доларів США з одну умовну тону, включаючи вартість пакування та доставки.

Згідно умов поставки CPT Інкотермс 2010 (термін "фрахт/перевезення оплачено до ...") означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Отже, наведеними умовами визначено, що ціна на товар включає в себе вартість транспортування, у зв`язку із чим відсутні підстави для окремого додавання вартості транспортування до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначенні митної вартості товару.

Відтак, вартість транспортування не є витратами, які понесені покупцем (позивачем), у зв`язку з чим не є такими, що включаються до митної вартості товару.

Наведені обставини також спростовують висновку відповідача стосовно неможливості визначення митної вартості товарів з огляду на ненадання позивачем товарної накладної або універсального передаточного документа, передбаченого посередницьким договором від 16.01.2020 року № УС-ФСТ/2020-D.

Що стосується посилань митного органу на ненадання позивачем платіжно-розрахункового документу від 20.01.2020 року № 27807, який відображений у рахунку-фактурі від 24.01.2020 року №12401, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до пунктів 3.2 - 3.3 контракту №УС-ФСТ/2020-D від 16.01.2020 р. вартість товару, який поставляється по даному контракту покупець оплачує на підставі встановленої форми комерційного рахунку, зокрема «Pro forma invoice» - за умови 100% попередньої оплати.

Згідно пунктом 4.3 додатку №2 від 16.01.2020 до контракту №УС-ФСТ/2020-D від 16.01.2020 умови оплати: 100% передоплата.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано відповідачу банківський платіжний документ про сплату вартості товару, а саме платіжне доручення в іноземній валюті №1 від 30.01.2020 року, що свідчить про дотримання останнім обов`язку стосовно підтвердження факту оплати вартості товару та його розміру.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що положення Митного кодексу України не встановлюють обов`язку декларанта щодо подання до митного оформлення розрахунково-платіжних документів іноземного продавця (постачальника) для підтвердження митної вартості товарів, а тому відсутність вказаних документів не може бути підставою для невизначення митної вартості за ціною договору.

Щодо посилань відповідача на неналежність складення висновку ДП «Держзовнішінформ» від 05.02.2020 року № 251/29, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини подається декларантом у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В даному випадку, відповідачем не було обґрунтовано на підставі належних та допустимих доказів, наявність розбіжностей або невідповідностей у поданих позивачем документах на підтвердження митної вартості товарів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а відтак наявність у відповідача сумнівів, що в висновку Запорізької ТПП від 20.03.2019 року № ОИ-4634 зазначено цінову інформацію щодо ідентичних/подібних товарів, в межах спірних правовідносин, не свідчить про не підтвердження заявленої позивачем митної вартості заявленого товару.

Що стосується посилань відповідача на наявність у останнього інформації щодо вищих рівнів митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення вже яких здійснено та, як наслідок підстав вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на дійсній вартості імпортованих товарів, то колегія суддів апеляційного суду, що вказані доводи, в межах спірних правовідносин, мають характер припущення та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, в розумінні приписів ст. 73-76 КАС України, що свідчить про безпідставність їх врахування відповідачем, як обґрунтованої підстави для прийняття спірних рішень.

Окрім того, інший (нижчий) рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA110280/2020/000005/1 від 07.02.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110280/2020/00020 від 07.02.2020 року та необхідності визнання їх протиправними і скасування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року в адміністративній справі № 340/578/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 23.09.2020 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.А. Олефіренко

суддя Т.С. Прокопчук