Справа № 640/6419/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Київ №640/6419/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1

доТериторіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві

простягнення заробітної плати та моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, код ЄДРПОУ ), в кому (з урахування уточнень до позовної заяви від 08.09.2020) просить суд:

- стягнути солідарно з Державної судової адміністрації України в м. Києві та Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 1 632 102, 00 грн. (один мільйон шістсот тридцять дві тисячі сто дві гривні) за період з 29 жовтня 2009 року по 26 грудня 2019 року;

- стягнути солідарно з Державної судової адміністрації України в м. Києві та Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч грн.) за період з 29 жовтня 2009 року по 26 грудня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач поновлений на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва з 29.10.2009 року і звільнений з роботи 26.12.2019, але більше чим за 10 років 5 місяців позивачеві не було сплачено заробітну плату за вказаний період.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач, з урахуванням уточнених позивачем позовних вимог надав суду відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, в яких зазначив, що ні судовими рішеннями у справі №2а-12876/09/2670, ні рішенням Вищої Ради правосуддя від 05.12.2019 №3364/0/15-19 ОСОБА_1 не поновлено на посаді судді. Окрім того, Окружний адміністративний суд міста Києва у своєму рішенні від 11.10.2018 у справі №2а-12876/09/2670 відмовив у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відніс вирішення цього питанні до розгляду Вищої ради правосуддя. Однак, Вища рада правосуддя, розглядаючи питання щодо наявності підстав для притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, підтвердила порушення ОСОБА_1 вимог законодавства при здійсненні правосуддя та дійшла висновку про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі п. 31 ч. 6 ст. 126 Конституції України. Таким чином, Вища рада правосуддя, приймаючи рішення від 05.12.2019 № 3364/0/ 5-19 підтвердила законність та правильність звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва з 28.10.2009. Водночас, головою Солом`янського районного суду міста Києва не видавався наказ про виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 28.10.2009 по 26.12.2019. Таким чином, відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Указом Президента України від 25.06.1997 року №583/97 ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Жовтневого районного суду міста Києва.

Указом Президента України від 23.10.2001 року № 1004/2001 ОСОБА_1 переведений на посаду судді Солом`янського районного суду міста Києва, а Постановою Верховної Ради України від 28 листопада 2002 року № 334-IV обраний суддею цього ж суду безстроково.

23.04.2008 року Вищою радою юстиції були прийняті рішення №470/0/15-08 та №471/0/15-08 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва за порушення присяги».

На підставі вказаних рішень Вищої ради юстиції, Постановою Верховної Ради України від 08.10.2009 року № 1536-VI «Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади cудді Солом`янського районного суду м. Києва за порушення присяги» ОСОБА_1 було звільнено з займаної ним посади судді.

Підставою для звільнення Верховною Радою України ОСОБА_1 з займаної ним посади судді у зв`язку з порушенням ним присяги були направлені до Верховної Ради України рішення Вищої ради юстиції від 23 квітня 2008 року № 470/0/15-08 та № 471/0/15-08 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва за порушення присяги».

У подальшому головою Солом`янського районного суду міста Києва було видано наказ від 28.10.2009 № 165-к «Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва за порушення ним присяги».

Не погоджуючись зі своїм звільненням, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою, у якій просив:

визнати протиправними дії Верховної Ради України щодо прийняття постанови Верховної Ради України від 08.10.2009 «Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва за порушення присяги»;

визнати протиправною постанову Верховної Ради України від 08.10.2009 №153 (1-VI «Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва за порушення присяги» та скасувати її, як незаконну;

скасувати наказ голови Солом`янського районного суду міста Києва Побережного В. І. від 28.10.2009 № 165-к «Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва за порушення присяги»;

поновити ОСОБА_1 на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва з 29 жовтня 2009 року;

зобов`язати ТУ ДСА України в м. Києві нарахувати ОСОБА_1 середній заробіток з врахуванням підвищення заробітної плати суддям на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 245З-VI за час вимушеного прогулу за період з 29 жовтня 2009 року по день постановлення рішення суду про поновлення на роботі;

стягнути з ТУ ДСА України в м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 жовтня 2009 року по день постановлення рішення про поновлення на роботі, виходячи із розрахунку ТУ ДСА в м. Києві;

зобов`язати ТУ ДСА України в м. Києві нарахувати ОСОБА_1 середній заробіток з врахуванням підвищення заробітної плати суддям на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 245З-VI за час вимушеного прогулу довічне грошове утримання з 01 листопада 2009 року по 31 грудня 2011 року, тобто за 26 місяців;

стягнути з ТУ ДСА України в м. Києві довічне грошове утримання з 01 листопада 2009 року по 31 грудня 2011 року, тобто за 26 місяців;

анулювати в трудовій книжці ОСОБА_1 пункт 15 від 28 жовтня 2009 року про звільнення з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва у зв`язку з порушенням ним присяги судді.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 у справі №2а-12876/09/2670, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2019 року та постановою Верховного Суду від 26.06.2019, позовні вимоги задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Верховної Ради України щодо прийняття постанови Верховної Ради України від 08.10.2009 «Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва за порушення присяги»;

визнано протиправною та скасовано постанову Верховної Ради України №153 а-VI від 08.10.2009 «Про звільнення судці ОСОБА_1 з посади судці Солом`янського районного суду м. Києва за порушення присяги»;

скасовано наказ голови Солом`янського районного суду міста Києва № 15-к від 28.10.2009 «Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва за порушення ним присяги»;

передано на повторний розгляд Вищої ради правосудця вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 у справі № 2а-12876/09/2670 головою Солом`янського районного суду міста Києва видано наказ від 20.12.2019 № 23-ОС «Про скасування наказу № 165-к від 28 жовтня 2009», а рішенням Вищої Ради правосуддя від 05.12.2019 №3364/0/15-19 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва на підставі п. 3 частини першої ст. 126 Конституції України.

Позивач, вважаючи, що Державна судова адміністрація України в м. Києві має обов`язок щодо виплати позивачеві коштів за період з 29 жовтня 2009 року по 26 грудня 2019 року в розмірі 1 632 102, 00 грн. (один мільйон шістсот тридцять дві тисячі сто дві гривні), звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 44 закону України «Про статус суддів», який був чинним станом на момент звільнення позивача з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва, було визначено, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Із прийняттям Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено поняття «суддівська винагорода», що виплачується суддям.

Так, відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Статтею 125 вказаного Закону також встановлено, що припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ.

Як зазначено вище, Постановою Верховної Ради України від 08.10.2009 року № 1536-VI «Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади cудді Солом`янського районного суду м. Києва за порушення присяги» ОСОБА_1 було звільнено з займаної ним посади судді, при цьому, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.10.2018 у справі № 2а-12876/09/2670, зокрема, визнано протиправною та скасовано постанову Верховної Ради України №153 а-VI від 08.10.2009 «Про звільнення судці ОСОБА_1 з посади судці Солом`янського районного суду м. Києва за порушення присяги».

Однак, вказаним судовим рішенням в частині вимог ОСОБА_1 щодо поновлення його на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва з 29 жовтня 2009 року було відмовлено, з тих підстав, що питання про поновлення позивача на посаді має бути вирішене Вищою радою правосуддя, а тому вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності передано на повторний розгляд Вищої ради правосуддя.

Окрім того, судом також було відмовлено в задоволенні вимог позивача в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки питання щодо його поновлення направлено до розгляду до Вищої ради правосуддя, а питання про виплату середнього заробітку є похідним.

Згідно ч. 2-3 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Матеріали справи свідчать, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 у справі № 2а-12876/09/2670 головою Солом`янського районного суду міста Києва видано наказ від 20.12.2019 № 23-ОС «Про скасування наказу № 165-к від 28 жовтня 2009», а рішенням Вищої ради правосуддя від 05.12.2019 №3364/0/15-19 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Солом`янського районного суду м. Києва на підставі п. 3 частини першої ст. 126 Конституції України.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази поновлення позивача на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва та його перебування у трудових відносинах з відповідним судом, на підставі чого, ОСОБА_1 мала б нараховуватись заробітна плата.

Твердження позивача відносно того, що з 29 жовтня 2009 року він був поновлений на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва не підтверджуються жодними доказами по справі та, більш того, спростовуються наведеними вище доводами суду, при цьому, необхідно повторно наголосити, що рішення щодо поновлення позивача на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва не приймалось ані судом за результатами розгляду адміністративної справи 2а-12876/09/2670, ані Вищою радою правосуддя.

Окрім того, матеріали справи свідчать, що з 18.08.2015 позивач перебуває на пенсії.

За наведених обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на його користь заробітної плати в розмірі 1 632 102, 00 грн. (один мільйон шістсот тридцять дві тисячі сто дві гривні) за період з 29 жовтня 2009 року по 26 грудня 2019 року, оскільки у вказаний період і на момент прийняття судом даного рішення позивач не здійснював повноважень судді Солом`янського районного суду м. Києва.

Як наслідок, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 500 000, 00 грн.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись положеннями статей 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, ст. ст.241-246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа