Справа № 711/12517/14-а
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження 6-а/711/1/20
10 вересня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Демчик Р.В.
при секретарі Бузун Л.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Нечаєнко Т.А., Лисенко Н.В.,
прокурорів Хабло О.М., Чухало О.В.,

Зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12 листопада 2001 року, яка була зареєстрована Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси 13 листопада 2001 року за №25 з доданими до неї документами та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності».
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судові витрати по справі віднесено за рахунок держави.
15.02.2019 року ОСОБА_1 , посилаючись на те, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2016 року не виконана боржником, рішення по його страховій справі №25 не прийняте, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив винести окрему ухвалу, в порядку передбаченому ст. 249 КАС України (т.4 а.с. 187).
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав, просив задовольнити її повністю.
Представники Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на її безпідставність та те, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси виконана боржником.
25.03.2019 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов відзив Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області на заяву ОСОБА_1 , в якому представник боржника зазначила про те, що твердження ОСОБА_1 про невиконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04. 2016 року є таким, що не відповідає дійсності, факти порушень, зазначені ОСОБА_1 у заяві, є надуманими, та такими що не відповідають фактичним обставинам, а постанова суду від 13.04.2016 року в виконана в повному обсязі (т.4 а.с.201-202).
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Так, виконання судового рішення має розглядатися відповідно до статті 6 Конвенції, як складової процесу у провадженні. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає повагу до принципу res judicata - остаточності рішення суду і жоден орган місцевого самоврядування не може створювати перепони та перешкоджати виконанню судового рішення.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії. Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини).
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Частинами першою, другою, четвертою статті 249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частинами першою, другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З викладеного вище вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання всіма учасниками справи.
Зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12 листопада 2001 року, яка була зареєстрована Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси 13 листопада 2001 року за №25 з доданими до неї документами та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності».
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судові витрати по справі віднесено за рахунок держави.
Заперечуючи проти заяви ОСОБА_1 , боржник посилається на постанову судді Черкаського окружного адміністративного суду Гараня С.М. від 10.08.2016 (справа №823/782/16) ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 року (справа №823/782/16) в яких зазначено про виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 року.
Аналіз досліджених матеріалів справи дає суду підстави зробити висновок, що оскаржувана позивачем постанова Фонду від 30.05.2016 була прийнята на підставі рішення суду, яким зобов`язано відділення виконавчої дирекції Фонду розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12.11.2001. Відносно суті прийнятої постанови від 30.05.2016, якою відмовлено позивачеві в призначенні страхових виплат, то в даному випадку таке рішення також ґрунтується на рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04, яке набрало законної сили, а отже було обов`язковим до виконання, в зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині також не підлягають задоволенню.
Разом з тим, постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року у справі №823/782/16 (т.5 а.с. 115- 130) постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 року скасовані.
Вказаними судовими рішеннями встановлено, що згідно наданої ОСОБА_1 розписки від 13 листопада 2001 року Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси отримано певний перелік документів, в тому числі й заяву відповідного зразка від 13 листопада 2001 року, яка по суті не розглядалася.
Також в судовому засіданні представник боржника повідомила суд про те, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2016 року виконана в повному обсязі, про що свідчить постанова Черкаського міського відділення управління ВД ФСС України у Черкаській області №2301/25/1752 від 05 вересня 2019 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у призначенні страхових виплат у зв`язку з тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 квітня 2004 року у справі №2-59/04, яке набуло законної сили 8 липня 2004 року, визнано, що нещасний випадок, який мав місце 6 травня 1987 року, не пов`язаний з виробництвом (т.5 а.с.141).
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2016 року зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12 листопада 2001 року, яка була зареєстрована Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси 13 листопада 2001 року за №25 з доданими до неї документами та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності».
Згідно наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України №64-щс від 5 вересня 2017 року «Щодо правонаступництва Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області є правонаступником робочих органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Черкаській області та робочих органів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Черкаській області, що припиняються. (т.4 а.с. 39).
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області є правонаступником Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси. (т.4 а.с.42).
Із змісту постанова Черкаського міського відділення управління ВД ФСС України у Черкаській області №2301/25/1752 від 05 вересня 2019 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у призначенні страхових виплат вбачається, що вона прийнята начальником Черкаського міського відділення управління ВД ФСС України у Черкаській області Зажерило В.С. на виконання постанов Придніпровського районного суду м. Черкаси від 2 грудня 2015 року по справі №823/3413/14, від 6 травня 2016 року по справі №711/3743/16-а, постанови Верховного Суду України від 15 серпня 2019 року (т.5. а.с. 141).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.
Із змісту постановиЧеркаського міського відділення управління ВД ФСС України у Черкаській області №2301/25/1752 від 05 вересня 2019 року не вбачається, що вона прийнята на виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2016 року.
Крім того, слід зазначити, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2018 року (т.4 а.с.67) замінено Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Черкаси його правонаступником Управлінням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області.
У зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що оскільки постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2016 року зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12 листопада 2001 року, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області є правонаступником Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси, то саме на до Управління переходить обов`язок щодо виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2016 року.
Разом з тим, рішення Фонду, яке викладено у формі постанови №2301/25/1752 від 5 вересня 2019 року прийняте Черкаським міським відділенням управління ВД ФСС України у Черкаській області, а не Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, яке є правонаступником Відділення.
Постановою правління Фонду соціального страхування України №11 від 19 липня 2018 року затверджено порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат
Відповідно до п.1.3 Порядку, Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.
Відповідно до п.1.4.Порядку, рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.
Копія постанови на вимогу надається потерпілому або особам, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого.
Управління (відділення) Фонду можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про страховий випадок оформлені з порушенням встановлених вимог.
В матеріалах страхової справи №25 відсутнє письмове доручення начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області що розгляду страхової справи ОСОБА_1 начальником Черкаського міського відділення управління ВД ФСС України у Черкаській області Зажерило В.С.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про те, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, яке є правонаступником Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси не приймало відповідного рішення про виплату чи відмову у виплаті страхових виплат ОСОБА_1 на виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2016 року.
Керуючись статтями 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала може бути оскаржена в Шостий адміністративний апеляційний суд шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду виготовлено 18.09. 2020 року (з урахуванням перебування судді на лікарняному).

Головуючий: Р. В. Демчик