Справа № 640/5965/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року м. Київ № 640/5965/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Стрюкової Ірини Олександрівни

до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

третя особа ОСОБА_1

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Стрюкова Ірина Олександрівна (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_1 , в якому просить: скасувати постанову, винесену державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Валевським Олександром Олександровичем про відкриття виконавчого провадження від 03 лютого 2020 року ВП 61100705; судові витрати покласти на суб`єкта оскаржувана.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що станом на час прийняття оскаржуваної постанови від 03 лютого 2020 року про відкриття виконавчого провадження №61100705, боржником у якому є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик». Тобто, наявні підстави, визначені частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копія ухвали Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 березня 2020 року направлена на адресу відповідача та третьої особи поштовим відправленням та отримана представником відповідача 18 квітня 2020 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Поштове відправлення від ОСОБА_1 з копією ухвали Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 березня 2020 року повернулось до суду не вручене з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Станом на час розгляду справи відзив на позов відповідачем не подано, третьою особою не подано пояснення по суті позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) 19 червня 2019 року ухвалила рішення про припинення запровадженої з 14 червня 2019 року тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» і початок ліквідації банку протягом двох років з 20 квітня 2019 року по 19 червня 2021 року. Рішення прийняте на підставі рішення Правління Національного банку України від 18 червня 2019 року № 415-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2707 від 24 жовтня 2019 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК».

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження №61100705 з примусового виконання виконавчого листа №826/10336/16, виданого 25 березня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва, про зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" включити інформацію про ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з договором №1F0083/ про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 03 квітня 2016 року укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК».

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VII (далі - Закон України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об`єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Також, пунктом 4 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підставу для закінчення виконавчого провадження - прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Проте, частинами 1, 2 статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом та банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку банківських послуг призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (частина 1, пункт 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

В силу приписів частин 1, 2 статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній частиною 1 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду від імені Фонду, що виконує функції з ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що рішення суду про зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" включити інформацію про ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з договором №1F0083/ про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 03 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» є немайновими вимогами до банку, оскільки не призводять до зменшення ліквідаційної маси неплатоспроможного банку або черговості задоволення грошових вимог до банку.

Таким чином, рішення Правління Національного банку України від 18 червня 2019 року № 415-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» не впливає па виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/10336/16, резолютивна частина якого передбачає вчинення конкретної дії (немайнової дії), виконання якої не призводить до зменшення ліквідної маси банку, що ліквідується, та не змінює черговості задоволення вимог вкладників банку та не порушує їх права і законні інтереси.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року в адміністративній справі №640/14157/19.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача як підстав визначених пунктом 4 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання так і закінчення виконавчого провадження (ВП 61100705) у відповідності до положень пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем належним чином не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правих підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Стрюкової Ірини Олександрівни відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко