Справа № 360/1485/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1485/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить стягнути з ГУ ДСНС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з серпня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 64124,60 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач з 28.07.1999 по 11.02.2019 проходив службу у системі МВС України, МНС України та ДСНС України, а на момент звільнення саме у ГУ ДСНС України у Луганській області на посаді першого заступника начальника Головного управління.

20.12.2018 позивача було звільнено із служби цивільного захисту за станом здоров`я.

В період проходження служби цивільного захисту в підрозділах Головного управління ОСОБА_1 , залучався та брав безпосередню участь у Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з метою виконання службових задач у відповідні періоди 2015 - 2018 років, а саме: період з 21.08.2015 по 17.05.2016, з 01.06.2016 по 04.08.2016, з 25.08.2016 по 26.10.2016, з 29.10.2016 по 01.02.2017, з 22.02.2017 по 25.02.2017, з 03.03.2017 по 31.07.2017, з 14.08.2017 по 17.08.2017, з 24.08.2017 по 24.10.2017, з 27.10.2017 по 22.01.2018, з 25.01.2018 по 26.01.2018, з 29.01.2018 по 01.02.2018, з 04.02.2018 по 27.04.2018.

Відповідно до чинного законодавства, відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу винагороду за безпосередню участь в Антитерористичній операції за вищевказані періоди. Але цього в повному розмірі зроблено не було, навіть, при звільненні, що підтверджується довідкою Головного управління від 05.02.2020 № 3.

З посиланням на положення Постанови КМУ від 20.01.2016 № 18, Наказу МВС України № 385 позивачем зроблений розрахунок невиплаченої винагороди за безпосередню участь в АТО, за яким, на думку позивача, відповідач зобов`язаний сплатити йому заборгованість по винагороді за безпосередню участь в АТО в загальному розмірі 61832,25 грн.

Відповідач заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 73-76), в якому зазначено таке.

Позивач дійсно перебував на службі у системі МВС України, МНС України та ДСНС України з 28.07.1999 по 11.02.2019. На момент звільнення проходив службу на посаді першого заступника начальника Головного управління.

20.12.2018 позивача було звільнено із служби цивільного захисту за станом здоров`я згідно наказу ДСНС України № 557 «Про звільнення із служби цивільного захисту» та виключений з кадрів ДСНС України, зі списків особового складу ГУ ДСНС України у Луганській області згідно наказу Головного управління від 08.02.2019 № 50 «Про виключення з кадрів ДСНС» з правом призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 12.03.2019 наказом Головного управління № 84 були внесені зміни до наказу Головного управління від 08.02.2019 № 50 «Про виключення з кадрів ДСНС`у відповідності до якого позивачу було змінено повний календарний термін служби із дня останнього зарахування на службу.

Позивач просить стягнути з Головного управління за період з липня 2015 року по квітень 2018 року винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у сумі 64124,60 грн.

Головне управління вважає, що позивачу у спірний період не було правових підстав для призначення винагороди за безпосередню участь в АТО. Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 03 вересня 2015 року № 246 з 21 серпня 2015 року позивач прибув до складу сил та засобів, що залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Спірний період між сторонами визначений позивачем з серпня 2015 року по квітень 2018 року.

Позивач звільнений зі служби цивільного захисту у відставку за станом здоров`я згідно наказу ДСНС від 13.03.2019 року № 93«Про звільнення із служби цивільного захисту» та виключений з кадрів ДСНС, зі списків особового складу Головного управління та знятий з усіх видів забезпечення з 02.05.2019 згідно наказу Головного управління від 02.05.2019 № 144 «Про кадрові питання» з правом призначення пенсії.

Відповідно матеріалів справи позивач не довів фактів виконання завдань керівництва штабу АТО, що повинні підтверджуватися відповідними наказами.

Винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах. Зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Потім, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів служби цивільного захисту, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

Довідкою виданою Позивачу Головне управління підтвердило, що Позивач дійсно залучався до сил та засобів, що беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області.

Посилання скаржника на те, що він брав безпосередню участь в АТО з серпня 2015 року по квітень 2018 року є безпідставними, оскільки вказаний період часу є загальним періодом, що визначає участь позивача в проведенні антитерористичної операції.

Однією з обов`язкових умов для визнання військовослужбовця таким, що бере безпосередню фактичну участь у відповідних заходах в АТО є перебування такої особи у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО.

Така фактична участь осіб в Антитерористичній операції має бути підтверджена наказом командира штабу АТО.

Проте, позивачем не підтверджено свого перебування у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО у період з серпня 2015 року по квітень 2018 року. Підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців (осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту) у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду в районі проведення АТО є наказ керівництва штабу АТО, який видається у тому числі на військовослужбовців інших підрозділів (осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту).

Зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Потім, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

За таких обставин Головне управління вважає, що позивачем невірно тлумачаться норми матеріального права у спірних правовідносинах, оскільки відсутні правові підстави для виплати йому грошової винагороди за безпосередню участь у проведенні АТО у період з липня 2015 року по квітень 2018 року.

З системного аналізу Постанови КМУ № 24, можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення.

Позивач не надав доказу безпосередньої участі його в АТО, а лише про його прибуття до сил та засобів, що беруть безпосередню участь в АТО. Головне управління також такими доказами не володіє.

Незалежно від місця участі в АТО, чи то на лінії зіткнення чи то в інших районах проведення АТО грошова винагорода виплачується саме за безпосередню участь в АТО, що повинно підтверджуватись певними доказами.

Відповідач вважає, що діяв в межах наданих йому повноважень відповідно до законодавства, та норми матеріального права у спірних правовідносинах застосувало вірно.

08.07.2020 позивачем надана відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позов у повному обсязі (арк. спр. 91-94).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.05.2020 (арк. спр. 40-42).

Ухвалою суду від 08.05.2020 перенесено підготовче засідання у зв`язку з відпусткою судді, підготовче засідання призначено на 02.06.2020 (арк. спр. 51).

Ухвалою суду від 02.06.2020 продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, підготовче засідання відкладено на 02.07.2020 (арк. спр. 62-63).

Ухвалою суду від 02.07.2020 продовжено загальний строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 09.07.2020 (арк. спр. 70).

Ухвалою від 09.07.2020 продовжено строки підготовчого провадження на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Відкладено підготовче засідання на 30.07.2020. Запропоновано Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області надати у строк до 25.07.2020 заперечення на відповідь на відзив (арк. спр. 115-116).

У зв`язку із перебуванням головуючого по справі судді Секірської А.Г. у відпустці, відповідно до наказу голови суду від 01.07.2020 № 45-во, питання щодо призначення дати та часу наступного судового засідання у справі буде вирішено після повернення судді з відпустки (арк. спр. 123).

Ухвалою від 10.08.2020 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції. Вирішено розгляд адміністративної справи почати спочатку, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.08.2020 (арк. спр. 126).

Ухвалою від 27.08.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.08.2020 (арк. спр. 132).

17.08.2020 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 24.09.2020 (арк. спр. 148).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву від 02.07.2020 (арк. спр. 149, 151, 152).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статтей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (арк. спр. 13-15), має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення НОМЕР_2 (арк. спр. 16).

Відповідно до витягу з наказу від 08.02.2019 № 20 ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту у відставку (арк. спр. 28).

Згідно із довідкою ГУ ДСНС у Луганській області ОСОБА_1 в період з 21.08.2015 по 17.05.2016, з 01.06.2016 по 04.08.2016, з 25.08.2016 по 26.10.2016, з 29.10.2016 по 01.02.2017, з 22.02.2017 по 25.02.2017, з 30.03.2017 по 31.07.2017, з 14.08.2017 по 17.08.2017, 24.08.2017 по 24.10.2017, з 27.10.2017 по 22.01.2018, з 25.01.2018 по 26.01.2018, з 29.01.2018 по 01.02.2018, з 04.02.2018 по 27.04.2018, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Луганській області. Залучався позивач до безпосередньої участі в АТО наказами першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 03.09.2015 № 246, від 19.06.2016 № 171дск, від 05.09.2016 № 249дск, від 04.11.2016 № 309дск, від 04.03.2017 № 64дск, від 05.04.2017 № 96дск, від 09.08.2017 № 225дск, від 07.09.2017 № 254дск, від 28.04.2018 № 118дск (арк. спр. 26).

З довідки ГУ ДСНС у Луганській області від 05.02.2020 № 2 про винагороду за участь в АТО з серпня 2015 року по квітень 2018 року вбачається:

з жовтня 2015 року по грудень 2015 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього 1120,02 грн;

з січня 2016 року по грудень 2016 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього у сумі 9083,51 грн;

з січня 2017 року по грудень 2017 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього у сумі 9033,07 грн;

з січня 2018 року по квітень 2018 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього у сумі 3002,39 грн (арк. спр. 82).

Також з вказаної довідки вбачається, що позивачу було виплачено винагороду за участь в АТО у сумі 22238,99 грн.

Позивачем здійснено власний розрахунок невиплаченої винагороди та останній вважає, що за період з серпня 2015 року по квітень 2018 року відповідач повинен був виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО в розмірі 64124,60 грн.

Відповідно до довідки № 5701-2517/57135 від 18.05.2020 ОСОБА_1 у період з серпня 2015 року по квітень 2018 року перебував у відпустках та відрядженнях:

- частина щорічної основної відпустки за 2015 рік тривалістю 30 календарних днів та 2 календарні дні на дорогу з 20 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року (наказ Головного управління від 30.06.2016 № 112св);

- частина щорічної основної відпустки за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 17 травня 2016 року по 31 травня 2016 року (наказ Головного управління від 11.05.2016 № 84св);

- частина щорічної основної відпустки за 2016 рік тривалістю 30 календарних днів та 3 календарні дні (1 святковий день та 2 дні на дорогу) з 04 серпня 2016 року по 05 вересня 2016 року (відкликання з відпустки у зв`язку із службовою необхідністю з 25 серпня 2016 року) (накази Головного управління від 26.07.2016 № 133св, від 15.08.2016 № 142св);

- частина щорічної основної відпустки за 2016 рік тривалістю 12 календарних днів з 01 лютого 2017 року по 12 лютого 2017 року (наказ Головного управління від 24.01.2017 № 15);

- частина щорічної основної відпустки за 2017 рік тривалістю 15 календарних днів з 13 лютого 2017 року по 27 лютого 2017 року (відкликання з відпустки у зв`язку із службовою необхідністю з 22 лютого 2017 року по 24 лютого 2017 року) (накази Головного управління: від 24.01.2017 № 15, від 20.02.2017 № 34);

- частина щорічної основної відпустки за 2017 рік тривалістю 30 календарних днів та 3 календарні дні (1 святковий день та 2 дні на дорогу) з 31 липня 2017 року по 01 вересня 2017 року (відкликання з відпустки у зв`язку із службовою необхідністю з 14 серпня 2017 року по 16 серпня 2017 року та з 24 серпня 2017 року) (накази Головного управління: від 14.07.2017 № 115, від 11.08.2017 № 133, від 23.08.2017 № 145);

- невикористана частина щорічної основної відпустки за 2017 рік тривалістю 11 календарних днів з 14 травня 2018 року по 24 травня 2018 року (наказ Головного управління від 02.05.2018 № 100);

- частина щорічної основної відпустки за 2018 рік тривалістю 15 календарних днів та 3 календарні дні (1 святковий день та 2 дні на дорогу) з 25 травня 2018 року по 11 червня 2018 року (наказ Головного управління від 02.05.2018 № 100);

- частина щорічної основної відпустки за 2018 рік тривалістю 30 календарних днів з 13 серпня 2018 року по 14 вересня 2018 року (наказ Головного управління від 25.07.2018 № 191);

- додаткова відпустка як учаснику бойових дій за 2018 рік тривалістю 14 календарних днів з 10 грудня 2018 року по 23 грудня 2018 року (наказ Головного управління від 05.12.2018 № 262) (арк. спр. 89-90).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив наступне.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" (далі - Постанова № 24), яка була чинною до 21 січня 2016 року, в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

На виконання Постанови № 24 наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок № 49), який діяв до 18.03.2016.

Вказаний Порядок визначав механізм та умови виплат винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції (далі - АТО), інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 49 військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 49).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 49 винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 49 передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов:

залучені до проведення АТО;

перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України);

перебувають у районі проведення АТО.

З системного аналізу вищевказаних норм, з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у пункті 2 Постанови № 24, пункті 1 додатку № 1 до Постанови № 24, пункті 1 розділу ІІ Порядку № 49 можна дійти висновку, що у період до 21 січня 2016 року за безпосередню участь в антитерористичних операціях військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу правоохоронних органів виплачувалася винагорода, яка обчислювалася у розмірі 100 % місячного грошового забезпечення з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу правоохоронних органів брали безпосередню участь у антитерористичній операції менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" (далі - Постанова № 18) в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.

Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 травня 2016 року № 385 (далі - Наказ № 385) затверджено Інструкцію про порядок та умови виплати винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за безпосередню участь в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Наказу № 385 цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських".

Згідно з пунктом 1 Розділу І Інструкції, вона визначає механізм та умови виплати винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) ДСНС, її територіальних органів, установ та організацій, що належать до сфери управління ДСНС, за безпосередню участь в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктами 1 та 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що виплата винагороди особам рядового і начальницького складу здійснюється за безпосередню участь в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у таких розмірах із розрахунку на місяць:

у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення) - 4200 гривень;

в інших районах (місцях) проведення АТО - 1200 гривень.

Згідно з пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов:

залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО;

перебування у безпосередньому підпорядкуванні керівництва оперативного штабу з управління АТО (далі - штаб АТО);

перебування у районі проведення АТО.

При цьому, відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції підтвердженням безпосередньої участі для осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) у Донецькій та Луганській областях у заходах у районах (місцях) проведення АТО є:

витяг з наказу штабу АТО про включення (виключення) до (зі) складу сил та засобів АТО та безпосереднє залучення до виконання завдань (робіт) за призначенням у районах проведення АТО;

витяг з наказу органу управління (підрозділу) про залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО;

оперативні донесення (звіти) про виконані заходи в районі проведення АТО, а також інші заходи в умовах особливого періоду з визначенням території (місця) їх виконання;

витяги з книг служб органів управління (підрозділів) про виконані заходи (чергування) у районі проведення АТО;

витяги з графіків несення служби в районі проведення АТО;

інші офіційні документи або витяги з них, видані оперативним штабом АТО (штабами секторів або оперативно-тактичних угрупувань), що містять достатні докази безпосередньої участі в АТО на території відповідних областей.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу VI Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 жовтня 2014 року № 1032 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2014 року за № 1563/26340, служба в чергових караулах підрозділів гарнізону ОРС ЦЗ здійснюється з урахуванням кількості відпрацьованого особовим складом часу згідно з чинним законодавством України. Організація служби в чергових караулах здійснюється в чотири чергові зміни. Тривалість чергової зміни - 24 години.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 квітня 2015 року № 475 затверджено Інструкцію про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція про виплату грошового забезпечення).

Відповідно до пункту 3 Інструкції про виплату грошового забезпечення до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розділом IV "Надбавки і доплати" Інструкції про виплату грошового забезпечення передбачено такі види надбавок і доплат: надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, надбавка за знання та використання іноземної мови, доплата за науковий ступінь, доплата за вчене звання, надбавка за спортивні звання, надбавка за почесне звання, надбавка фахівцям, які залучаються до підготовки рішень та висновків державних експертів з питань таємниць, надбавка за кваліфікаційну категорію, надбавка за кваліфікацію, надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, надбавка за операторське обслуговування і збереження засобів засекреченого автоматичного зв`язку, доплата за службу в нічний час, надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, надбавка за роботу в захисних ізолювальних дихальних апаратах, курсантська посадова надбавка, надбавка за службу у високогірних місцевостях, надбавка за службу в умовах режимних обмежень.

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (постанов Кабінету Міністрів України № 24, № 18, наказу Міністерства внутрішніх справ України № 385), можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір до 20 січня 2016 року не повинен бути меншим ніж 3000,00 грн, а з 21 січня 2016 року (з дня набрання чинності наказом Міністерства внутрішніх справ України № 385) повинен становити у розмірі із розрахунку на місяць: у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення) - 4200 гривень; в інших районах (місцях) проведення АТО - 1200 гривень.

При цьому, особи вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО; перебування у безпосередньому підпорядкуванні керівництва оперативного штабу з управління АТО (далі - штаб АТО); перебування у районі проведення АТО, підтвердженням чого, зокрема, є: витяги з наказів штабу АТО про включення (виключення) до (зі) складу сил та засобів АТО та безпосереднє залучення до виконання завдань (робіт) за призначенням у районах проведення АТО; витяг з наказу органу управління (підрозділу) про залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО.

Судом встановлено, що відповідно до послужного списку позивача дійсно було залучено до безпосередньої участі у Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей наказами першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) 03.09.2015 № 246, від 19.06.2016 № 171дск, від 05.09.2016 № 249дск, від 04.11.2016 № 309дск, від 04.03.2017 № 64дск, від 05.04.2017 № 96дск, від 09.08.2017 № 225дск, від 07.09.2017 № 254дск, від 28.04.2018 № 118дск.

На виконання вимог ухвали суду від 10.04.2020 відповідачем вищезазначені накази та накази командирів, в яких зазначається про дату початку участі ОСОБА_1 у проведенні антитерористичних операцій та дату фактичного завершення такої участі за період з 01 серпня 2015 року по 30 квітня 2018 року не надано.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодного належного та допустимого доказу на спростування позиції позивача, відповідач суду не надав.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачу у період з липня 2015 року по квітень 2018 року відповідно до Постанови № 24, Порядку № 49, Постанови № 18 та Наказу № 385 мала бути нарахована та виплачена винагорода за весь час безпосередньої участі в антитерористичній операції згідно з наказами Першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) та наказами начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області.

Оскільки матеріали справи не містять доказів безпосередньої участі позивача в АТО у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення), і сам позивач зазначає про це в позові, тому з 20 січня 2016 року обчислення винагороди позивачу за участь в АТО повинно здійснюватися з розрахунку 1200,00 грн на місяць.

З урахуванням зазначеного, враховуючи положення Постанови № 18, Наказу № 385, Інструкції, суд приходить до висновку, що обчислення винагороди повинно здійснюватися з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі.

Обраховуючи розмір винагороди позивача за безпосередню участь в АТО, суд враховує, що згідно з Інструкцією про виплату грошового забезпечення, доплата за службу в нічний час є складовою грошового забезпечення та носить постійний характер, відповідно, має враховуватися під час обчислення суми винагороди, а разові премії до свят та індексація носять разовий характер, відповідно, не враховуються при обчисленні суми винагороди за безпосередню участь в АТО.

Таким чином, за обрахунком суду розмір винагороди за безпосередню участь в АТО за період роботи у ГУ ДСНС у Луганській області мав складати відповідно до Постанови КМУ №24 від 31.01.2015:

-за серпень 2015 року - 3964,51 грн (11172,69/31 день х 11 днів участі в АТО);

-за вересень 2015 року - 11446,29 грн (30 днів участі в АТО);

-за жовтень 2015 року - 11446,29 грн (31 день участі в АТО);

-за листопад 2015 року - 11446,29 грн (30 днів участі в АТО);

-за грудень 2015 року - 11446,29 грн (31 день участі в АТО);

-за період з 06.01.2016 по 20.01.2016 - 7708,80 грн (11948,58/31 день х 20 днів участі в АТО).

За обрахунком суду розмір винагороди за безпосередню участь в АТО за період роботи у ДПРЧ-25 мав складати відповідно до Наказу МВС України №385 від 17.05.2016:

-21.01.2016 по 31.01.2016 - 425,80 грн (за 11 днів участі в АТО);

-за лютий 2016 року - 1075,88 грн (з 01.02.16-05.02.16, з 07.02.16 по 08.02.2016, з 10.02.16 по 19.02.16, з 21.02.16 по 29.02.16 (1200/29 днів х 26 днів участі в АТО) + 434,49 грн (06.02.16, 09.02.19, 20.02.19 (4200 грн/29 днів х 3 дні участі в АТО),

-за березень 2016 року - 1083,88 грн ( з 01.03.16-25.03.16, 27.03.16-28.03.16, 30.03.16 (1200/31 день х 28 днів участі в АТО) + 406,44 грн (26.03.16, 29.03.16, 31.03.16 (4200 грн/31 день х 3 дні участі в АТО),

-за квітень 2016 року - 1200,00 грн (30 днів участі в АТО),

-за травень 2016 року - 658,06 грн (1200/31 день х 17 днів участі в АТО),

-з червень 2016 року - 1200 грн (30 днів участі в АТО),

-за липень 2016 року - 1161,30 грн (з 01.07.16-28.07.16, 29.07.16-31.07.16 (1200 грн/31 день х 30 днів участі в АТО) + 135,48 грн (29.07.16 (4200/31 день х 1 день участі в АТО)),

-за серпень 2016 року - 387,10 грн (з 01.08.16 по 04.08.16, з 25.08.16 по 30.08.16 (1200/31 день х 10 днів участі в АТО) + 135,48 грн (31.08.16 (4200/31 день х 1 день участі в АТО)),

-за вересень 2016 року - 1200 грн (30 днів участі в АТО),

-за жовтень 2016 року - 1161,30 грн (з 01.10.16- 19.10.16, 21.10.16-31.10.16 (1200/31 день х 30 днів участі в АТО) + 135,48 грн (20.10.16 (4200/31 день х 1 день участі в АТО),

-за листопад 2016 року - 1160 грн (з 01.11.16- 22.11.16, з 24.11.16 - 30.11.16 (1200/30 днів х 29 днів участі в АТО) + 140 грн (23.11.16 (4200/30 днів х 1 день участі в АТО),

-за грудень 2016 року - 1200 грн (31 день участі в АТО);

-за січень 2017 року - 1200 грн (31 день участі в АТО),

-за лютий 2017 року - 171,42 грн (1200/28 днів х 4 дні участі в АТО),

-за березень 2017 року - 1122,58 грн (1200/31 день х 29 днів участі в АТО),

-за квітень 2017 року - 1200,00 грн (30 днів участі в АТО),

-з травень 2017 року - 1200,00 грн (31 день участі в АТО);

-за червень 2017 року - 1200,00 грн (30 днів участі в АТО),

-за липень 2017 року - 1200 грн (31 день участі в АТО),

-за серпень 2017 року - 348,39 (1200/31 день х 9 днів участі в АТО);

- за вереснь 2017 року - 1200 грн (30 днів участі в АТО),

-за жовтень 2017 року - 1122,58 грн (1200/31 день х 29 днів участі в АТО);

-за листопад 2017 року - 1200 грн (30 днів участі в АТО);

-за грудень 2017 року - 1200 грн (31 день участі в АТО);

-за січень 2018 року - 1045,16 грн (1200/31 день х 27 днів участі в АТО),

-за лютий 2018 року - 1114,28 грн (1200/28 днів х 26 днів участі в АТО),

-за березень 2018 року - 1200 грн (31 день участі в АТО),

- за квітень 2018 року - 1080 грн (1200/30 днів х 27 днів участі в АТО).

Загальна сума складає 87 563,59 грн.

Відповідачем сплачено позивачу винагороду за безпосередню участь в АТО за вказаний період у загальному розмірі 22 238,99 грн (арк. спр. 82). Отже, відповідачем позивачу не доплачено винагороду за безпосередню участь в АТО у загальному розмірі 65 324,6 грн.

Розрахунок суми винагороди за безпосередню участь в АТО у спірному періоді, наведений позивачем у позовній заяві, є відмінним від розрахунку суми такої винагороди, здійсненого судом, оскільки позивачем під час розрахунку зроблено неправильний арифметичний розрахунок суми винагороди за безпосередню участь в АТО.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача винагороду за безпосередню участь в АТО за період з липня 2015 року по квітень 2018 року у сумі 65 324,60 грн.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, відповідач як податковий агент згідно вимог Податкового кодексу України зобов`язаний виплатити позивачеві винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (ідентифікаційний код 38617137, 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 1 Б) про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з липня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 65 324,60 грн (шістдесят п`ять тисяч триста двадцять чотири грн 60 коп.) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця