Справа № 240/11296/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішенння, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області 33 сесії 7 скликання від 17.06.2020 року №1025 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 »;
- зобов`язати Дубрівську сільську раду надати ОСОБА_1 надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 12,0 га.
В обґрунтування позову зазначає, що у спірному рішенні не зазначені підстави відмови, тобто відповідач діяв не на підставі чинного законодавства.
Ухвалою від 29.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач, відповідно до ч.6 ст.7, ч.3 ст.129 КАС України, копії ухвали та позовної заяви з додатками отримав 04.08.2020 (а.с.12,13,15), але відзиву на позов не подав, як і доказів поважності неподання відзиву, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, кваліфікує дане неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, як визнання позову.
Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою отримання її в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 12 га, на якій розміщені об`єкти нерухомості, які належать йому на праві приватної власності, що знаходяться за межами с. Радулин на території Дубрівської сільської ради. До заяви додав: викопіювання, копію паспорта, коду, витягу з ДРРПНМ, копії технічних паспортів.
Розглянувши заяву позивача, Дубрівська сільська рада Баранівського району Житомирської області 33 сесії 7 скликання прийняла рішення № 1025 від 17.06.2020 "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 ", яким відмовила у наданні дозволу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч.3 ст. 124 Земельного кодексу України).
Згідно з ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки; у клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення; до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки); Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Суд звертає увагу, що до клопотання про надання дозволу позивачем були додані передбачені ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України документи, що відповідачем не заперечується.
В частині 3 ст. 123 Земельного кодексу України зазначено:
"Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку."
В спірному рішенні не зазначені передбачені ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України підстави для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як і посилання на вказану норму, а тому суд вважає це рішення протиправним.
Щодо вимоги зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.
Зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.
Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.
Однак, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.
Статтею 123 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.
Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом.
Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У постанові від 05.09.2018 у справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Таким чином, оскільки відповідач безпідставно відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, позов визнав, підстав для відмови в наданні дозволу під час розгляду справи не встановлено, але встановлено порушення прав позивача, слід прийти до висновку, що з метою захисту прав та інтересів позивача, відповідача належить зобов`язати надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою.
Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати Рішення Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області 33 сесії 7 скликання від 17.06.2020 року №1025 "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 ".
Зобов`язати Дубрівську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 12,0 га., що знаходяться за межами с. Радулин на території Дубрівської сільської ради.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк