Справа № 1.380.2019.005400
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005400
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Терлецького О.О.,

представника позивача Чукли С.П.,

представників відповідача Райхеля Р.П., Бахурської О.Я.,

представника третьої особи 1 Карпінець В.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дрогобицької міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про знесення самочинно здійсненого будівництва, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дрогобицької міської ради про зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно здійснене будівництво господарської споруди на АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку до попереднього стану.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем проводиться самочинне будівництво господарської споруди по АДРЕСА_1 , оскільки документи, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою у ОСОБА_1 відсутні, а рішення про надання земельної ділянки у власність або користування відповідачу Дрогобицькою міською радою не приймалося.

Ухвалою від 23.10.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 06.11.2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 06.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

05.12.2019 року підготовче засідання відкладено на 26.12.2019 року.

26.12.2019 року підготовче засідання відкладено на 06.02.2020 року.

06.02.2020 року ухвалою без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Підготовче засідання відкладено на 03.03.2020 року.

03.03.2020 ухвалами без виходу до нарадчої кімнати відмовлено відповідачу у залишенні позовної заяви без розгляду та поновлено позивачу строк звернення до суду. Закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 02.04.2020.

02.04.2020 року судове засідання відкладено на 05.05.2020 року.

05.05.2020 року судове засідання відкладено на 04.06.2020 року.

04.06.2020 року судове засідання відкладено на 11.08.2020 року.

11.08.2020 року судове засідання відкладено на 15.09.2020 року.

У судовому засіданні 15.09.2020 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зокрема зазначив, що дозвільні документи на будівництво на зазначеній земельній ділянці відповідачу не надавались, а будівельні роботи проводились з порушенням встановлених вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що підтверджується актами перевірок.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували щодо задоволення даного адміністративного позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 05.12.2019 року. Зокрема зазначили, що ОСОБА_1 , є власником житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, так як до будинку відносяться дерев`яний сарай і дерев`яна вбиральня, що знаходиться під АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці, загальною площею 0,0976 гектара, кадастровий номер - :010:002:0072, призначеній для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, здійснив реконструкцію належної йому господарської будівлі, а саме дерев`яного сараю, а не вчинив самочинного будівництва. В складі будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано нерухоме майно - дерев`яний сарай літ. «Б». Доказів його знищення і виключення з державного реєстру позивачем не надано. Таким чином, вважають, що здійснення реконструкції належного відповідачу на праві власності сараю на належній йому земельній ділянці не порушує прав та інтересів Дрогобицької міської ради та третіх осіб.

Крім того, звертають увагу суду, що протягом 2011-2015 років відповідач неодноразово звертався до позивача із заявами щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації для виділення йому у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . 07.06.2016 року на Х сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради було прийнято рішення №285 "Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок, у затвердженні технічної документації з визначення частки, у включенні в перелік для продажу земельної ділянки, у внесенні змін до ухвали", пунктом 2.6., якого відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 393,5 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року у справі №1340/5602/18 визнано протиправним та скасовано рішення Х сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради №285 від 07.06.2016 року "Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок, у затвердженні технічної документації з визначення частки, у включенні в перелік для продажу земельної ділянки, у внесенні змін до ухвали", в частині п.2.6. - відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 393,5 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зобов`язано Дрогобицьку міську раду на найближчому засіданні сесії повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу та прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 393,5 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача та представника третьої особи 1, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №1561 від 02 жовтня 1953 року за землекористувачами будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 (на даний час: АДРЕСА_1 ) було зареєстровано земельну ділянку площею 910 кв.м. та залишено у тимчасове користування лишки площею 534 кв.м. Вказане підтверджується Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.01.2011 року у справі №2-11/11, в якій приймала участь Дрогобицька міська рада та треті особи. Вказані обставини сторонами у даній справі не заперечувались.

Згаданим Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.01.2011 року у справі №2-11/11 співвласникам будинковолодіння ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 з другої сторони виділено окремі приміщення будинковолодіння у власність, а також встановлено порядок користування земельними ділянками. Зокрема ОСОБА_4 виділено у власність приміщення, позначені на планах контурними лініями зеленого кольору, додатки №4, №7 під літ. 1-5 жила кімната, літ.1-4 коридор, літ.1-3 ванна, горищний простір по лінії виділу частини будинку над приміщеннями, які виділяються в житловому будинку літ.А-1, сарай літ.Б, вбиральню літ.В., також в користування ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 виділено земельну ділянку площею 393,5 кв.м. та земельну ділянку площею 253 кв.м., всього загальною площею 646,5 кв.м. Дане рішення переглядалась апеляційною та касаційною інстанціями і набрало законної сили 13.05.2013 року.

На підставі договору дарування від 04.11.2011 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 427/1000 ідеальних часток житлового будинку, який складається з двох житлових кімнат, однієї кухні та підвалу, житловою площею 37,8 кв.м., загальною площею 84,4 кв.м. До будинку відносяться сарай, вбиральня, огорожа, замощення. Вказане майно знаходиться під АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці, загальною площею 0,0976 гектара, кадастровий номер якої - :01:002:0072, призначеній для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Згідно вказаного договору відповідно до довідки №2728 від 17.10.2011 року, виданої управлінням Держкомзему у м. Дрогобич Львівської області, житловий будинок розміщений на земельній ділянці призначеній для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,0976 гектара, кадастровий номер якої - :01:002:0072. Земельна ділянка не є власністю відчужувача, а знаходиться у його користуванні та після укладення цього договору, відповідно до ст.120 ЗК України переходить у користування набувача в тому ж обсязі та на таких самих умовах, на яких вона належала попередньому володільцю. Таким чином Дрогобицький міськрайонний суд провів поділ в натурі нерухомого майна та визначив порядок користування земельною ділянкою на якій знаходилось таке нерухоме майно. Кожен з співвласників отримав в особисту приватну власність частину майна, яке колись було будинковолодінням (садибою) за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 20.09.2017 по 03.10.2017 головним спеціалістом, реєстратором та виконувачем обов`язків начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: будівництво гаражу на АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складено акт №3/28, в якому встановлено наступні порушення: на АДРЕСА_1 , на земельній ділянці (кадастровий №46106:000000:01:002:0072), яка належить Дрогобицькій міській раді, згідно інформації про право власності на речові права з публічної кадастрової карти України, в присутності Бахурської Оксани Ярославівни (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ), яка діє від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності посвідченої Манзілевською Т.С., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської обл. (реєстраційний № 168 від 13.03.2017р. НВО 766772) встановлено, що гр. ОСОБА_1 здійснює будівництво господарської споруди на місці дерев`яного сараю, який належить йому згідно договору дарування від 04.11.2011р. зареєстрованого в реєстрі за №1868. В ході перевірки з`ясовано, що стосовно даного об`єкту будівництва була проведена перевірка інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. в результаті якої було зафіксовано демонтаж сараю та самочинне влаштування фундаменту про що складено акт від 16.05.2013р. № 3/25, протокол про адміністративне правопорушення від 16.05.2013р. №3/4 та видано припис від 16.05.2013р. №3/4 про зупинення виконання будівельних робіт до отримання права на виконання будівельних робіт, а також винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 21.05.2013р. №3/173-ф. На момент перевірки зафіксовано факт проведення будівельних робіт, а саме: вимурувано один поверх господарської споруди розміром влаштовано віконні та дверні прорізи. Інформація про початок виконання будівельних робіт у відділі державного архітектурно-будівельного контролю відсутня, документу про підтвердження права власності на земельну ділянку замовником будівництва не надано. Відновлення будівельних робіт без належно зареєстрованого повідомлення про початок даних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю є порушенням. абз.4 п.14 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. №533 «Про затвердження порядку архітектурно-будівельного контролю» п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт». В ході перевірки здійснено фотофіксацію.

03.10.2017 відділом державного архітектурно- будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради було видано припис №3/28/1 з вимогою зупинити виконання будівельних робіт з будівництва господарської споруди до отримання права на виконання таких робіт та припис №3/28/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.10.2017 року з вимогою отримати право на будівельні роботи.

За фактом перевірки виконання приписів 17.10.2017 р. було складено акт №3/34, яким встановлено, що вимоги припису від 03.10.2017 р. №3/28/1 виконано, будівельні роботи не проводились.

Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради повторно проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: будівництво гаражу на АДРЕСА_1 . За результатами перевірки складено акт №3/48, яким встановлено, що вимоги припису від 03.10.2017 року № 3/28/2 не виконано, замовником не подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 . Також, встановлено, що ОСОБА_1 продовжив виконання будівельних робіт, чим порушив вимоги припису про зупинення виконання будівельних робіт від 03.10.2017 № 3/28/1, а саме на момент перевірки домуровано горище та накрито металопрофілем.

22.12.2017 р. відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради прийнято постанову №3/48-п на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №3/48 від 19.12.2017, матеріалів фотофіксації та акту перевірки №3/48 від 19/12/2017р. про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Згідно з листом відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 75 від 28.02.2020 року повідомлено, що посадовими особами відділу ДАБК з виходом на місце, в межах компетенції, що на АДРЕСА_1 не виявлено змін від попередньої перевірки, не зафіксовано ведення нових будівельних робіт. На момент візуального огляду, припис №3/28/2 ОСОБА_1 не виконав.

На думку представника позивача, ОСОБА_1 систематично ігнорує та порушує законодавство в сфері містобудування, будівельних стандартів, норм і правил, а тому Дрогобицька міська рада звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який також спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтями 26, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації та отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими Законами.

Згідно ст. 26 ч.1 п. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міських рад належить затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних ланів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Законом України «Про основи містобудування» передбачено наступне. Містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів (ст. 1). При здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, окрім іншого, розборка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотримуванням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови (ст. 5). Державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, окрім іншого, органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством (ст. 7). Держане регулювання у сфері містобудування полягає, крім іншого, в контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови населених пунктів, вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об`єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектування та будівництві (ст. 8).

Відповідно до приписів Закону України «Про місцеве самоврядування», ЗУ «Про основи містобудування» Дрогобицька міська рада, як представницький орган відповідної територіальної громади наділений повноваженнями по здійсненню державного регулювання у сфері містобудування, яке, окрім іншого включає до свого складу контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови населених пунктів, вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об`єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві. Дрогобицька міська рада, як орган місцевого самоврядування, наділена повноваженнями на звернення до суду у випадках виявлення фактів самочинного будівництва з позовом до особи, яка здійснює таке будівництво.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідну територіальну громаду та виступають від її імені та в її інтересах.

В силу положень статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Матеріалами справи встановлено, шо на АДРЕСА_1, на земельній ділянці (кадастровий №46106:000000:01:002:0072), яка належить Дрогобицькій міській раді, згідно інформації про право власності на речові права з публічної кадастрової карти України гр. ОСОБА_1 здійснено будівництво господарської споруди на місці дерев`яного сараю, який належить йому згідно договору дарування від 04.11.2011р. зареєстрованого в реєстрі за №1868. Замовником будівництво здійснено без повідомлення про початок будівельних робіт, документу про право на виконання таких робіт (акт №3/28 від 03.10.2017 року).

Крім того, Дрогобицькою міською радою, як власником земельної ділянки на якій відповідачем здійснено будівництво господарської споруди по АДРЕСА_1 жодних рішень щодо надання у власність вказаної земельної ділянки, або у користування гр. ОСОБА_1 не приймалось.

Згідно з частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, об`єкти будівництва є самочинними у випадках наявності однієї із вказаних умов:

-збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

-збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

-збудовані або будуються без належно затвердженого проекту;

-збудовані або будуються з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, випадки, у яких можливе постановлення судом рішення про знесення самочинного будівництва, визначені частинами 4, 7 статті 376 Цивільного кодексу України та статтею 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Так, відповідно до статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Згідно з частинами 4, 7 статті 376 Цивільного кодексу України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Отже, за змістом вказаних норм постановлення судом рішення про знесення самочинного будівництва може мати місце у разі:

-якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб;

-істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб;

-істотного порушення будівельних норм і правил.

Відповідачем здійснено будівництво без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці, що не була відведена забудовнику, що вже саме по собі є порушенням будівельних та архітектурних норм.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельної ділянки на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Для вирішення питання про визнання права власності на самочинне будівництво відповідачем мають бути здійсненні визначені законом дії, у тому числі щодо відведення земельної ділянки та введення в експлуатацію об`єкта будівництва, що не є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Відповідно до змісту статті 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього і воно за рішенням суду підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 29.01.2020 у справі №822/2149/18 зробив такі висновки:

«Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови».

Суд зазначає, що під час здійснення будівництва господарської споруди по АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_1 були відсутні будь-які дозвільні документи, так як і відсутнє право власності на земельну ділянку. При цьому, факт самочинного будівництва не заперечується відповідачем.

Відповідач не оскаржував приписи, складені органом державного архітектурно-будівельного контролю, встановлені порушення визнав, сплатив штраф за вчинення адміністративного правопорушення.

Власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на вказане нерухоме майно, покликаючись, зокрема на порушення прав третіх осіб у такому випадку.

Отже, враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно здійснене будівництво господарської споруди на АДРЕСА_1 .

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, яка викладена в постановах від 15 квітня 2020 року (Справа № 127/16473/15-а) від 10 серпня 2020 року (Справа №120/1150/19-а).

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Сторонами, суду не наведено інших доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно здійснене будівництво господарської споруди на АДРЕСА_1 .

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 25.09.2020 року.

Суддя Крутько О.В.