Справа № 440/584/20
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 вересня 2020 р.Справа № 440/584/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Донець Л.О.,

Суддів: Кононенко З.О. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 (головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко) по справі № 440/584/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2020, ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач), в якій просив суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії;

зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, а саме:

яка була нарахована та виплачена на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.02.2011 у справі №2а-3298/11, за період починаючи з 01.12.2009 по день фактичної виплати пенсії, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії за цей період, починаючи з 02.12.2009 по день фактичної виплати пенсії, тобто по травень 2011 року;

яка була нарахована та виплачена на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.03.2011 у справі №2а-3299/11, за період починаючи з 01.01.2005 по 13.05.2009, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії за цей період, починаючи з 01.01.2005 по день фактичної виплати пенсії, тобто по серпень 2011 року.

У зв`язку з пропуском строку на звернення до суду з позовною заявою, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 зазначену позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - протягом десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом з доказами поважності причин пропуску строку або доказів на підтвердження факту дотримання такого строку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 позовну заяву повернуто позивачеві.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 02.03.2020 про повернення позовної заяви скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач зазначає про зупинення провадження в даній адміністративній справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 510/1286/16-а.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення правового спору.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що провадження по справі підлягає зупиненню, виходячи з наступного.

Статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.04.2019 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 510/1286/16-а за позовом до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними щодо неврахування для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, премії до державних професійних та ювілейних свят та інших виплат і зобов`язання виконати певні дії.

Так, відповідно до ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі 510/1286/16-а, порушені у цій справі питання свідчать про наявність виключної правової проблеми, оскільки вони не можуть бути вирішені відповідним касаційним судом у межах оцінки правильності застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи дотримання норм процесуального права, тому є необхідність відступити від викладеного в рішеннях Верховного Суду України правового висновку, який унеможливлює ефективний судовий захист; є кількісні критерії виключної правової проблеми, а саме значний перелік подібних справ (зокрема, між тими ж сторонами або з однакового предмета спору), які перебувають на розгляді в судах; є якісні критерії наявності виключної правової проблеми (немає усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, в тому числі є правові висновки суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному); невизначеність законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, в тому числі необхідність застосування аналогії закону чи права; встановлення глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому.

Разом з тим, у вищезазначеній ухвалі колегією суддів касаційної інстанції зауважено, що виняткова проблема полягає у необхідності формування відповідних правових позицій, для чого потрібно надати відповіді на такі питання:

1. Чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі?

2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), для фактичного встановлення строкових меж (може граничних меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?

3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?

4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 КАС України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статей 51, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Касаційний суд також зазначив про відсутність з цього питання однозначної практики Верховного Суду України та Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду України 26.06.2019 справу прийнято до розгляду. Ухвала мотивована, зокрема, тим, що аргументи, викладені в касаційній скарзі, аналіз судових рішень у цій справі та у справах з подібними правовідносинами, а також мотиви, наведені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, дають підстави для висновку про обґрунтованість передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Отже, справа № 510/1286/16-а передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому, як вбачається зі змісту зазначеної вище ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.04.2019, у судовій практиці вирішення питання пенсійного забезпечення громадян України призвело до виявлення іншого не менш складного завдання - визначення строку звернення осіб, яким неправильно нарахували або вчасно не перерахували пенсію, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм не сплаченої суми пенсії за весь час несплати.

За обставинами справи, підставою звернення до суду з позовом у справі № 440/584/20 слугувала незгода позивача з діями відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення в адміністративній справі № 510/1286/16-а (К/9901/20882/18) має суттєве значення для повного та об`єктивного розгляду справи № 440/584/20, відтак провадження у даній справі необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а (К/9901/20882/18).

Керуючись ст.ст. 236, 248, 291, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 440/584/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі № 510/1286/16-а (К/9901/20882/18).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Донець Л.О.
Судді Кононенко З.О. Сіренко О.І.