Справа № 152/891/20
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року

м. Шаргород

Справа № 152/891/20

провадження № 2-а/152/16/20

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Соколовської Т.О.

секретаря судових засідань Здищук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевського Сергія Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

учасники справи - не з`явилися,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

19.08.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 11.08.2020 поліцейським СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевським С.А. (далі - відповідач) складено постанову серії БАБ №325391 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, в якій зазначено, що він 11.08.2020 о 9 год. 25 хв. в м. Шаргород по вулиці Героїв Майдану, здійснив обгін ближче ніж за п`ятдесят метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6.(в) ПДР України. Дану постанову вважає незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм діючого законодавства.

11.08.2020 о 09 год. 25 хв. за кермом власного автомобіля ГАЗ - 24 він рухався зі швидкістю біля 40 км/год від приміщення Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області в напрямку Шаргородської ЦРЛ, куди віз свою онуку. В салоні автомобіля, крім онуки була його донька ОСОБА_2 . Попереду в попутному напрямку рухався автомобіль «ВАЗ», інших учасників дорожнього руху на дорозі в той час не було. Обгін автомобіля «ВАЗ» він почав здійснювати ще навпроти приміщення Шаргородського АТП, а закінчив маневр обгону навпроти адміністративного приміщення Шаргородського маслозаводу, на відстані не менш ніж сто метрів від дорожнього знаку та дорожньої розмітки «Пішохідний перехід». Перед початком виконання маневру (обгону) пересвідчився в безпечності його виконання, при цьому бачив автомобіль поліцейських на відстані біля 200 - 300 метрів позаду свого автомобіля. Біля території Шаргородського кладовища його автомобіль був зупинений працівниками поліції. До автомобіля підійшли два працівника поліції, які звинуватили його в порушенні правил обгону та в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що він заперечив, пояснивши, що спиртні напої не вживає протягом десяти років і правил обгону не порушував, що їм підтвердили пасажири його автомобіля. Поліцейський Василевський С.А. , не зважаючи на його заперечення, забрав документи, наказав поставити автомобіль на стоянку біля кладовища і пересісти в автомобіль поліцейських, яким його відвезли в Шаргородську ЦРЛ, де він пройшов медичний огляд, в результаті проведення якого встановлено, що він не вживав алкогольних напоїв. Незважаючи на це, на території лікарні відповідач Василевський С.А. склав щодо нього адміністративний протокол про порушення п.14.6 (в) ПДР України, тобто здійснення обгону ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, що не відповідало дійсності. При здійсненні обгону ним ПДР України порушено не було. Не зважаючи на його заперечення, протокол у справі про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, оскаржувана постанова не містить посилання на докази вчинення ним правопорушення,

У зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії БАБ № 325391 від 11.08.2020 винесена відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, позивач просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідачів

21.09. 2020 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.45).

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Довбенка М. 21.09.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні (а.с.45).

21.09.2020 від відповідача Василевського С.А. до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні (а.с.46).

Інших заяв і клопотань від учасників справи не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 20.08.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с.12-13).

Ухвалою судді від 20.08.2020 запропоновано відповідачам в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов.

Ухвалою суду від 31.08.2020 замінено первісного відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області на належного - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області. Копію ухвали направлено в адресу належного відповідача електронною поштою, яка отримана ним 31.08.2020.

Від відповідачів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевського С.А. відзиви на позовну заяву до суду не надходили.

Позивач ОСОБА_1 , відповідач Василевський С.А. та представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не прибули. Відповідно до ч.3 ст. 268 КАСУ неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За вказаних обставин, згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Вирішуючи спір, суд встановив, що ОСОБА_1 , керуючи 11.08.2020 о 9 год. 25 хв. автомобілем марки «ГАЗ 24» в м. Шаргород по вулиці Героїв Майдану був зупинений інспектором СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевським С.А., яким прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №325391 від 11.08.2020.

Даною постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 11.08.2020 о 9 год. 25 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ - 24», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Шаргород по вулиці Героїв Майдану, здійснив обгін ближче ніж за п`ятдесят метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6.(в) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

У оскаржуваній постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні будь - які посилання на докази.

Копія постанови вручена ОСОБА_1 , права, передбаченні ст. 268 КУпАП та строк оскарження постанови останньому роз`яснено при винесенні постанови.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до ч.2 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.ст. 72 -77 КАС України).

Частиною 2 ст.77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншим встановленим законом способом.

Положеннями статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами і доповненнями, далі по тексту - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 122 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У справі, що розглядається судом встановлено, що постановою інспектора СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевського С.А., позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач здійснив обгін ближче ніж за п`ятдесят метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6.(в) ПДР України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, за приписами даної статті, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу.

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Поряд з цим, частинами 2, 3 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частиною першою та другою ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За правилами частини 5 статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі ( далі - Інструкція).

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція №1395).

Розділом ІІІ Інструкції №1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122, статті 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 14.6.(в) ПДР України обгін заборонено ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил обгону тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та ст.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Згідно з положеннями ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У пункті 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції встановлюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

ЄСПЛ у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, у рішеннях в справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, ЄСПЛ зробив висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах адміністративної справи.

Відповідачі - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектор СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевський С.А. своїм правом щодо доказування правомірності рішення не скористалися, відзивів на адміністративний позов та доказів (фото - і кінозйомки, пояснення свідків тощо), які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП суду, як того вимагає ст. 251 КУпАП, не надали.

Отже, відповідач Василевський С.А. не прийняв передбачених законом заходів по встановленню істини по справі та не представив суду інших відомостей, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а лише постанова в справі про адміністративне правопорушення не може бути прийнята судом як беззаперечний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові ВС від 23.10.2019 у справі №357/10134/17, які суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

VІ. Висновки суду

Аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що суб`єктом владних повноважень не спростовано доводів позивача, відповідно постанова серії БАБ №325391 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., винесена 11.08.2020 відповідачем по справі - інспектором СРПП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Василевським С.А. не відповідає вимогам законодавства, є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку з недоведеністю вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

При цьому суд виходить з положень ч. 3 ст. 286 КАС України відповідно до якої, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, при ухваленні даного рішення, суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, вважає за необхідне при скасуванні спірної постанови закрити справу про адміністративне правопорушення.

VІІ. розподіл судових витрат

Згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України, статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), ст. ст. 2, 5, 9, 19, 72 - 77, 90, 94, 132, 139, 242 - 245, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 7, 9, 222, 245, 246, 251, 252, 258, 268, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевського Сергія Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати постанову серії БАБ № 325391 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., винесену 11 серпня 2020 року інспектором СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевським С.А. протиправною і скасувати її.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, як розпорядника бюджетних асигнувань до Державного бюджету на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також має бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне ім`я (найменування сторін):

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 10.11.2011, РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10.

Відповідач - інспектор СРПП Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Василевський Сергій Анатолійович, місцезнаходження: м. Шаргород Вінницької області, вул. Героїв Майдану, 296, інші дані ідентифікуючі особу не відомі.

Рішення ухвалено та підписано суддею 21.09.2020.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська