Справа № 280/4018/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4018/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 р. (суддя Батрак І.В.) в адміністративній справі №280/4018/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 03.06.2020 про відкриття виконавчого провадження №62232241 з виконання виконавчого напису №10656, виданого 28 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з позивача на користь ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія заборгованості в розмірі 11 780,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказувала на відсутність законних підстав для прийняття відповідачем спірної постанови, оскільки остання містить неправдиву інформацію щодо місця проживання позивача.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 р. позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено право стягувача вибору місця виконання рішення. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. ТОВ «Довіра та гарантія» 02 червня 2020 р. звернулося до приватного виконавця із заявою б/н від 19 травня 2020 р. про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №10656 від 28.04.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 коштів у розмірі 11 780,00 гривень. У виконавчому написі №10656 від 28.04.2020 вказано місце реєстрації боржника: АДРЕСА_1 , та місце проживання боржника: АДРЕСА_2 . Тобто, виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. На думку скаржника, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання або перебування боржника - фізичної особи незалежно від місця реєстрації останнього. Під час прийняття виконавчого напису жодного порушення відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем не виявлено, в результаті чого його прийнято на виконання. Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 не передбачено обов`язку приватного виконавця проводити виконавчі дії спрямовані на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване, розглянувши справу без її участі. Позивач зазначає, що скаржником не надано доказів на підтвердження її місця проживання у будинку АДРЕСА_2 .

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, доказом чого є телефонограма та оголошення про розгляд справи позивачу, звіти про направлення судових повісток на електронні адреси відповідача та третьої особи, суду уповноважених представників не направили, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 20.05.1985 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується даними паспорту СА947287 від 05.03.1999, довідкою №3443 від 11.06.2020 про реєстрацію місця проживання. 17 травня 2019 р. між ТОВ Авентус Україна та ОСОБА_1 укладений договір №883092 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. 28 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. видано виконавчий напис за №10656 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Довіра та гарантія заборгованості за період з 16.12.2019 по 02.03.2020 в загальній сумі 10 780,00 грн. На зареєстровану адресу позивача надійшла претензія ТОВ ФК Довіра та гарантія №0/ВМ від 30.03.2020, у якій повідомлено, що правонаступником усіх прав та обов`язків за договором №883092 від 15.05.2019 на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №1 від 12.04.2018 є ТОВ ФК Довіра та гарантія. 02 червня 2020 р. ТОВ ФК Довіра та гарантія подало відповідачу заяву про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження за місцем проживання (перебування) боржника: АДРЕСА_4 , накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах суми заборгованості, у випадках встановлення доходу боржника звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника. 12 червня 2020 р. на зареєстровану адресу позивача надійшла постанова приватного виконавця Клименка Р.В. від 03.06.2020 про відкриття виконавчого провадження №62232241 з виконання виконавчого напису №10656, виданого 28 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з позивача на користь ТОВ ФК Довіра та гарантія заборгованості в розмірі 11 780,00 грн.

Вважаючи зазначену постанову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови, оскільки у відповідача не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №10656 від 28.04.2020.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, які регулюються Законом України Про виконавче провадження №1404-VIII.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Здійснивши аналіз наведених вище приписів Закону №1404-VIII, суд першої інстанції дійшов висновку, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника.

Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Як встановлено судом першої інстанції, виконавчим округом приватного виконавця Клименка Р.В. є місто Київ. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додав виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчикова В.В. №10656 від 28.04.2020, у якому вказано місце проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 , та місце реєстрації: АДРЕСА_3 . Разом з тим, у договорі №883092 від 17.05.2019 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, зазначене місце проживання позивача - АДРЕСА_3 . Відповідно до копії паспорта НОМЕР_1 , виданого 05 березня 1999 р. Дніпрорудненським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області, та довідки №3443 від 11.06.2020 про реєстрацію місця проживання, виданої адміністратором відділу Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, місце проживання позивача з 20.05.1985 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Колегія суддів звертає увагу та ну обставину, що претензія ОСОБА_1 щодо необхідності погашення заборгованості за кредитним договором направлялась за її зареєстрованим місцем проживання, у договорі №883092 зазначена адреса зареєстрованого місця проживання (а.с.7-10). Як зазначив суд першої інстанції, матеріали виконавчого провадження та матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 на час відкриття виконавчого провадження мала зареєстроване місце проживання або фактично проживала у місті Києві.

Оскільки зареєстроване місце проживання позивачки знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність законних підстав для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №10656 від 28.04.2020.

Згідно з пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIIІ передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відтак, висновок суду першої інстанції про відсутність достатніх на те правових підстав для прийняття спірної постанови про відкриття виконавчого провадження не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи або знаходження її майна є законним та обгрунтованим.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 р. в адміністративній справі №280/4018/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 вересня 2020 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук