Справа № 160/8201/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 вересня 2020 року Справа №160/8201/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, встановлення судового контролю шляхом подання звіту та зобов`язання вжити заходи стосовно виконання судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення грошової допомоги при народженні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради (, місцезнаходження: 51400, м. Павлоград вул. Центральна, 47) стосовно відмови у наданні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

- стягнути з Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради (, місцезнаходження: 51400, м. Павлоград вул. Центральна, 47) допомогу при народженні дитини призначається у розмірі визначеному статтею 12 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року, 41280 гривень (сорок одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок), одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги протягом наступних 36 місяців рівними частинами на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ Державний ощадний банк України;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати допомоги при народжені дитини у межах суми стягнення, відповідно до статті 12 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" № 2811-ХІІ від 21 листопада 1992 року в розмірі суми, яка виплачується одноразово у сумі 10320 гривень (десять тисяч триста двадцять гривень 00 копійок) з Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради (, місцезнаходження: 51400, м. Павлоград вул. Центральна, 47) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ Державний ощадний банк України, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства.

За результатами розгляду означеної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року в адміністративній справі № 160/8201/19 позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення грошової допомоги при народженні дитини задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про відмову ОСОБА_1 в призначенні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене повідомленням №1164 від 22 липня 2019 року.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

19.02.2020 року ОСОБА_1 отримано два виконавчих листа, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах даної справи.

02.07.2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про визнання бездіяльності протиправною, встановлення судового контролю шляхом подання звіту та зобов`язання вжити заходи стосовно виконання судового рішення у справі №160/8201/19. Так в означеній заяві заявник просить суд:

1. Визнати протиправною діяльність Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8201/19 від 17.12.2019 р. в частині виплати призначеної і нарахованої ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини.

2. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради вжити заходів щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8201/19 від 17.12.2019 р. в частині виплати призначеної і нарахованої ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8201/19 від 17.12.2019 р.

В обґрунтування означеної заяви позивач зазначив про те, що 25.05.2020 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірим Д.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення суду стосовно зобов`язання Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23.06.2020 р. боржником поштою було надіслано лист від 16.06.2020 р. № 309/01 та копія рішення про призначення ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини від 04.06.2020 р. З копії рішення про призначення допомоги при народженні дитини виходить, що управлінням була призначена допомога нараховані відповідні суми до виплати, проте в листі від 16.06.2020 р. № 309/01 зазначено, що незважаючи на прийняття рішення про призначення допомоги при народженні дитини її виплата здійснюватися не буде, оскільки у відповідача відсутні правові підстави на це. На момент підписання цієї заяви виплата допомоги при народженні дитини не була здійсненна. Звернувшись за допомогою телефону до відповідача позивачу було роз`яснено, що жодних виплат допомоги при народженні дитини не буде здійснено, оскільки в проголошеному рішенні суду це не зазначено, а в мотивувальній частині рішення позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача допомоги при народженні дитини визнанні передчасними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають. А отже і у відповідача відсутні правові підстави здійснювати відповідні виплати і ним повністю виконане проголошене рішення суду, оскільки не виплата призначеної і нарахованої допомоги при народженні дитини це вже інша протиправна дія з боку відповідача і позивачу для відновлення порушеного права - отримання допомоги при народженні дитини за для захисту своїх прав потрібно звертатись до суду з іншим позовом. Не погоджуючись з цим, і беручи до уваги той факт, що відповідачем на момент підписання цієї заяви не було виконано рішення суду, позивач був змушений звернутись до суду.

Враховуючи той факт, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8201/19 від 17.12.2019 р. не виконано, незважаючи на викладені в мотивувальній частині рішення суду тверджень стосовно неприпустимості подальших протиправних рішень, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради свідомо нехтує рішенням суду, приймає протиправні рішення - призначає позивачу державну допомогу при народженні дитини, але в той самий час приймає рішення про відмову в її виплаті, виконавче провадження ВП № 62154728 від 25.05.2020 р., 24.06.2020 р. закінчено і виконавчі дії з приводу примусового виконання рішення не здійснюються. Позивач вимушений звернутись до суду із заявою про визнання бездіяльності протиправною, встановлення судового контролю шляхом подання звіту та зобов`язання вжити заходи стосовно виконання судового рішення, як єдиного можливого способу відновлення своїх порушених прав.

Слід заначити, що відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просив його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

За результатами розгляду означеної апеляційної скарги, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року у справі №160/8201/19.

21.09.2020 року справа №160/8201/19 надійшла до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду та передана судді Пруднику С.В.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності дійшов наступного.

Так, до заяви про визнання бездіяльності протиправною, встановлення судового контролю шляхом подання звіту та зобов`язання вжити заходи стосовно виконання судового рішення ОСОБА_1 було додано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Означене клопотання вмотивовано тим, що через протиправні дії з боку Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, який належним чином не виконує ухвалене не на його користь рішення, вдається до порушень і зловживань, а також вчинює нові протиправні дії - призначає, нараховує проте не виплачує позивачу державну допомогу при народжені дитини. Після звернення позивача до відповідача з заявою про призначення державної допомоги при народжені дитини, яка була надана відповідачу ще 14.06.2019 р., відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні зазначеної, зазначена відмова була визнана протиправною рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8201/19 від 17.12.2019 р. Відповідач 04.06.2020 р. приймає рішення про призначення зазначеної допомоги проте відмовляється її виплачувати. Тобто з моменту звернення позивача до відповідача минуло більше одного року, а порушені права позивача і його дитини до сих пір не відновлені. Завдяки таким діям відповідача, позивач перебуває у вкрай тяжкому матеріальному становищі. Позивач є особою з інвалідністю з дитинства і його єдиним доходом є пенсія по інвалідності яка складає 1638 грн. (одна тисяча шістсот тридцять вісім гривень 00 копійок) зазначені обставини пенсійним посвідченням позивача та скріншотом з особистого кабінету позивача на Веб - порталі Пенсійного фонду України https://portal.pfu.gov.ua. Окрім того, позивачем були сплачені судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за подання адміністративного позову. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8201/19 від 17.12.2019 р. було постановлено стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок). Проте на момент підписання цього клопотання позивачу не були повернуті понесені ним судові витрати. До того ж, основна мета звернення до суду для позивача - відновлення порушених прав на отримання гарантованого державою соціального захисту у вигляді отримання державної допомоги при народженні дитини. Однак, завдяки діям відповідача, порушенні права позивача не відновлені і позивач змушений повторно звертатись до вже з заявою про встановлення судового контролю, яке стосується вирішення питання можливості отримання державної допомоги при народженні дитини, фактично ті самі підстави, які обумовили звернення позивача до відповідача з адміністративним позовом. Предметом звернення до суду як із адміністративним позовом, так із заявою про встановлення судового контролю - є отримання виплати державної допомоги при народженні дитини, що в свою чергу перешкоджає реалізовувати свої соціальні права на соціальне забезпечення гарантовані Конституцією України. Відмова у задоволені цього клопотання може унеможливити реалізацію соціальних прав позивача.

Розглянувши вказану заяву, суддя дійшов висновку, що вона має бути повернута в частині заявнику з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача сплати судового збору за подання означеної позовної заяви, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015р. №2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-VІ Про судовий збір, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. №2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, на підтвердження означених обставин позивачем до суду подано копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (пенсія по інвалідності 3 група з дитинства), скріншот з особистого кабінету позивача на Веб - порталі Пенсійного фонду України https://portal.pfu.gov.ua.( сума останньої виплати за червень 2020 року 1638 грн.).

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Між тим, позивачем не надано до суду відповідних письмових доказів, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (2019 рік).

Будь-яких інших доказів на обґрунтування свого клопотання про звільнення від сплати судового збору, які б свідчили про неможливість сплати судового збору (підтверджень щодо сплати комунальних послуг ) тощо, позивач не надав.

З огляду на викладене, суддя не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, а тому клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не належить задоволенню.

Так, згідно з ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.383 КАС України, у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Одним із обов`язкових документів, що додається до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, передбачений статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, є документ про сплату судового збору.

Однак до заяви не додано документ про сплату судового збору.

Доказів звільнення від сплати судового збору заявником в порушення пункту 9 частини 2 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України до суду не надано.

Поряд із тим, із матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується оригіналом платіжного доручення, яке міститься в матеріалах справи. Отже, від сплати судового збору позивач не звільнений.

Пунктом 9 частини 2 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Суддя зазначає, що стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена Розділом IV - Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Суддя звертає увагу, що Законом України "Про судовий збір" передбачена сплата судового збору за подання заяв, пов`язаних із виконанням судових рішень.

Таким чином, заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подання заяви в порядку виконання судового рішення.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статті 8 Конституції України та статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

"Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі "Дія-97" проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Тобто, встановлені процесуальним кодексом вимоги щодо змісту та форми заяви обов`язкові до виконання усіма учасниками процесу та їх дотримання перевіряється судом.

Відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст.383 КАС України уразі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Враховуючи, що заява позивача подана без додержання вимог частин 2 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку про її повернення.

Керуючись ст.ст.248, 256, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в частині визнання противоправною бездіяльності повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник