Справа № 465/926/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 465/926/20 пров. № А/857/7213/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 30 березня 2020 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Ванівський Ю.М.,

час ухвалення рішення: не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову №2 від 06.02.2020 Адміністративної комісії Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, закривши провадження по справі.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 30 березня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, які встановлені ухвалою від 19 лютого 2020 року, у зв`язку з чим суд першої інстанції вважав позов неподаним і повернув позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду про повернення позовної заяви, її оскаржив в апеляційному порядку позивач, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права. Просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що не отримував ухвали суду від 19 лютого 2020 року для виправлення недоліків позовної заяви, а тому не міг виправити недоліки, про існування яких йому нічого не було відомо.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув виявлені судом недоліки позовної заяви.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, вважаючи, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які стали підставою для прийняття оскаржуваної ухвали.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою судді Франківського районного суду міста Львова від 19 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з тим, що до позовної заяви не додано додатків для другої сторони.

Копія зазначеної ухвали судді була надіслана рекомендованою кореспонденцією на адресу позивача, однак згідно довідки Укрпошти отримувачу не була вручена та повернута суду із зазначенням причини за закінченням встановленого строку зберігання.

Статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено процесуальні вимоги до позовної заяви, які необхідно у кожному конкретному випадку виконати для можливості подання її до суду.

Згідно ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

За змістом частин 1 - 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Відлік встановленого ухвалою суду строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви необхідно рахувати з часу її вручення.

Приписи частини 11 статті 251 КАС України визначають, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Частиною 6 статті 251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, процесуальним законом визначено вичерпні випадки, на підставі одного з яких можна встановити день вручення судового рішення особі, якій воно було адресоване.

Проте, як встановлено апеляційним судом, копія ухвали судді про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху від 19.02.2020 була надіслана заявнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення та повернулася до суду цим же листом за закінченням встановленого строку зберігання.

Однак, норми частини 6 статті 251 КАС України не передбачають вважати врученим судове рішення (у даному випадку ухвали судді) за закінченням встановленого строку зберігання.

Таким чином, встановивши, що ухвала судді про залишення позовної заяви без руху не вручена заявнику з незалежних від нього причин, суду необхідно вжити додаткові заходи для належного вручення особі, якої стосується це судове рішення, для можливості його виконання у визначений судом строк та спосіб.

Апелянт стверджує, що не отримував ухвали суду від 19.02.2020, якою його позовну заяву було залишено без руху для усунення її недоліку, а отже і не мав можливості такий виправити.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 у встановлений суддею строк та спосіб не мав можливості усунути недолік позовної заяви, а тому суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач в передбачений ухвалою строк не усунув недоліки позовної заяви та, відповідно, безпідставно повернув з цих підстав позовну заяву.

Крім того, за наведених вище обставин повернення позовної заяви ОСОБА_1 із описаної вище підстави, на переконання колегії суддів, є надто формальним трактуванням процесуального законодавства, що може позбавити особу права звернутися за захистом порушеного права до суду, що є недопустимим і про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини (зокрема, рішення у справах «Беллет проти Франції», «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», «Кромбах проти Франції», «Перес де Реда Каванільєс проти Іспанії»).

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (стаття 320 КАС України).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 30 березня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 465/926/20 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 24.09.2020