Справа № 400/3702/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3702/19

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Миколаїв, 31 березня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Престиж Пром до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про скасування рішення від 23.09.2019 року № 1286395/41938393, зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 31.08.2019 року № 4 за датою її подання, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Престиж Пром» (надалі ТОВ «Престиж Пром») звернулось до суду з позовом Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, Державної податкової служби України, про скасування рішення від 23.09.2019 року № 1286395/41938393, зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 31.08.2019 року № 4 за датою її подання.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що Товариством було направлено для реєстрації податкову накладну № 4 від 31.08.2019 року на суму 1000,00 грн. за суборенду нежитлових приміщень. Однак, її реєстрація була зупинена. Позивач надав пояснення та копії документів по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено. У позовній заяві позивач стверджує, що господарська операція, за результатом якої було складено податкову накладну № 4 від 31.08.2019 року носить реальний характер, реальність правочину підтверджується первинними бухгалтерськими документами, складеними у встановленому порядку, а також наявними у платника матеріально-технічними засобами, про що податковому органу були надані відповідні пояснення та документи. Проте, відповідач без обґрунтування підстав рішенням № 1286395/41938393 від 23.09.2019 року відмовив у реєстрації вказаної накладної № 4 від 31.08.2019 року на суму 1000,00 грн.

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Пром» задоволено, скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23.09.2019 року № 1286395/41938393, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №4 від 31.08.2019 року за датою її подання.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ГУ Державної податкової служби у Миколаївській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме недосконало проаналізовано доводи сторін, у зв`язку із чим апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції.

У своїх доводах апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що підставою відмови у реєстрації накладної стало ненадання платником податків необхідних документів, а саме - розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку, що в свою чергу призвело до порушення п.14 Порядку №1246.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Миколаївській області в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "Престиж Пром" є юридичною особою, що знаходиться за адресою: вул.Кагатна, 1-К, м.Миколаїв, 54007. Основним видом діяльності приватного підприємства згідно КВЕД 68.10 купівля та продаж власного нерухомого майна.

01.04.2019 позивач уклав з ПП «Вальтерган» договір № 01-06, за умовами якого позивач зобов`язався надати в суборенду нежитлове приміщення за 1000грн. на місяць з ПДВ. Надання в оренду приміщення підтверджується актом № 103 від 31.08.2019р.

Позивачем згідно договору № 12/03-19 від 12.03.2019р. з ПП "Нікос-Люкс" орендовано нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м.Миколаїв, вул.Кагатна, 1/10, загальною площею 691,6кв.м. ПП "Нікос-Люкс" складено податкові накладні щодо надання в оренду приміщень, які зареєстровані в ЄРПН.

31.08.2019 року позивач склав податкову накладну № 4 від 10.09.2019 року подавцю та здійснив дії щодо реєстрації у Єдиному державному реєстрі податкових накладних зазначеної податкової накладної.

Відповідно до отриманих квитанцій вказана податкова накладна прийнята, aлe її реєстрацію було зупинено з посиланням на п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена по причині того, що податкова накладна відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 18.09.2019р. направив на адресу відповідача письмове пояснення щодо реальності здійснення операцій за вказаною податковою накладною.

23.09.2019 відповідачем прийнято рішення № 1286395/41938393 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.08.2019 № 4 з посиланням на те, що платником податків не надано документи, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство звернулось до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, надані Товариством документи на адресу відповідача цілком відповідають вимогам для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, що не спростовано відповідачем у ході судового розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що відповідач не мав правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення, у зв`язку із чим воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно приписів п. 201.1 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідності до п. 201.16. ПК України, може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 17 Порядку № 1246 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 21 лютого 2018 р. № 117 (далі - Порядок № 117).

Відповідно до пп.13-14 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 117 від 21.02.2018 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Вирішуючи питання щодо законності рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної, колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку рішенню (діям) щодо зупинення реєстрації цієї податкової накладної, яка за своїм змістом є передумовою для прийняття відповідачем оскаржуваного у даній справі рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

З матеріалів справи вбачається, що підставою прийняття квитанції від 10.09.2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної, стало відповідність податкової накладної № 4 від 31.08.2019 року вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.13).

Також, у вказаній квитанції податковим органом зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 68.20 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій".

Судова колегія зазначає, що згідно з пп. 2.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній /розрахунку коригуванням до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Підпункт 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Аналіз наведених вище положень вказує на те, що законодавством регламентовано чіткий порядок реєстрації податкових накладних в ЄРПН та правові підстави для зупинення їх реєстрації і для відмови у її здійсненні.

При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платника у зв`язку зі встановленням його ризиковості за вищевказаними Критеріями, податковий орган зобов`язаний не лише зазначити загальний пункт або підпункт таких Критеріїв, а й вказати посилання на конкретний з них, яким, на його думку, не відповідає платник. Невиконання контролюючим органом зазначеної вимоги призводить до обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких документів на власний розсуд.

Дослідивши наявні матеріали справи письмові докази, колегія суддів звертає увагу, що реєстрацію поданої позивачем у справі податкової накладної було зупинено з посиланням на пп. 2.1 п. 2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій» та пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», при цьому не зазначено конкретно під дію якого саме з критеріїв, що містяться у вказаних підпунктах підпадає позивач та здійснена операція з надання в суборенду нежитлових приміщень, та які конкретно документи йому слід подати та/або пояснення з якого приводу, для усунення сумнівів щодо реальності задекларованих ним операцій.

Також, апелянтом не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, у визначений Порядком № 117 спосіб, ТОВ «Престиж Пром» надано відповідачу пояснення до зазначеної господарської операції з ПП «Вальтерган»», а також документи щодо отримання останнім в суборенду приміщення,а саме: податкова накладна № 4 від 31.08.2019 року, квитанція до податкової накладної, копія договору суборенди № 01-06 від 01.04.2019 року, копія акту надання послуг № 103 від 31.08.2019 року, копія Витягу з ЄДР ПП «Вальтерган», копія договору оренди № 12/03-19 від 12.03.2019 року, копія акту надання послуг від 31.08.2019 року № 1022, копія податкової накладної № 1196 від 31.08.2019 року, копія акту прийому-передачі майна від 26.02.2019 року, копія Витягу з Єдиного реєстру прав на нерухоме майно, копія Витягу з ЄДР ТОВ «Престиж Пром» (а.с.15-16).

У наданих поясненнях, Товариство зазначило, що згідно умов договору суборенди нежитлових приміщень № 01-06 від 01.04.2019 року, ТОВ «Престиж Пром» надає ПП «Вальтерган» в суборенду нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1/10, загальною площею 100,0 кв.м. за 1000 грн. на місяць з ПДВ. Надання в оренду приміщення підтверджено актом №103 від 31.08.2019.

В свою чергу, для здійснення господарської діяльності ТОВ «Престиж Пром» орендовано нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1/10, загальною площею 691,6 кв.м. відповідно до договору № 12/03-19 від 12.03.2019 року, укладеного з ПП «Нікос Плюс».

Проте, податковим органом при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної було зазначено лише загальне твердження про ненадання платником податку копій документів: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Колегія суддів вважає таке рішення необґрунтованим, оскільки на запит податкового органу платником було надано повний пакет документів, які підтверджують укладення договору щодо надання в суборенду нежитлових приміщень ПП «Вальтерган», крім того відповідач під час зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 31.08.2019 року не конкретизував які саме документи необхідно було подати платнику податків ТОВ «Престиж Пром», зокрема й не вказував про необхідність надання розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

За таких обставин, на переконання судової колегії, оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 31.08.2019 року є формальним, оскільки об`єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, так само як і мотивів прийняття чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а тому не може бути визнане законним та обґрунтованим.

При цьому колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на підпункт Критеріїв оцінки призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

В контексті вищенаведеного колегія суддів також зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, вірним є висновок суду першої інстанції, що подані Товариством документи, поза розумним сумнівом, свідчать про реальність здійснення господарської операції з поставки товарно-матеріальних цінностей і були цілком достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №4 від 31.08.2019 року; вказані документи складені у повній відповідності до вимог законодавства і саме такими документами супроводжувалось оформлення господарської операції, в рамках якої виписано податкову накладну №4 від 31.08.2019 року, зокрема звертаючи увагу, що згідно даних податкової накладної від 31.08.2019 року №4, у графі опис (номенклатура) товарів/послуг позивачем визначено вид послуги, її вартість, тощо.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних контролюючим органом не визначений перелік документів, який був недостатнім для проведення реєстрації податкових накладних, не наведено обставини, які стали підставою для віднесення операцій до ризикових.

Проте, не зважаючи на надані Товариством письмові пояснення позивача і додані до них документи, що підтверджують факти, викладені у таких поясненнях, відповідачем прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Тобто, вимоги відповідача не були вичерпними, не були направлені на одержання від платника конкретних матеріалів та на встановлення дійсних показників накладної.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України (на даний момент ДПС України).

Оскільки, судом першої інстанції правильно встановлено, що ТОВ «Престиж Пром» надав відповідачу всі наявні у нього документи щодо надання ПП «Вальтерган» у суборенду нежитлового приміщення, беручи до уваги наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про реальність проведення позивачем господарських операцій, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав в уповноваженого контролюючого органу для відмови у реєстрації податкової накладної №4 від 31.08.2019 року, у зв`язку із чим оскаржуване рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.09.2019 року № 1286395/41938393 є протиправним та підлягає скасуванню.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Пром» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про скасування рішення від 23.09.2019 року № 1286395/41938393, зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 31.08.2019 року № 4 за датою її подання - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.