Справа № 9901/514/19
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2020 року

Київ

справа №9901/514/19

адміністративне провадження №П/9901/514/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого - Радишевської О.Р.,

суддів - Бевзенка В.М., Смоковича М.І., Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Семопядного О.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Орленка А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження як суд першої інстанції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання протиправним і скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - відповідач, КДКП) з вимогами:

1.1. визнати протиправним і скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 07 серпня 2019 року №232дп-19 в частині відмови в наданні дозволу на оскарження, надавши дозвіл позивачу на оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 07 серпня 2019 року №232дп-19 до Вищої ради правосуддя.

ІІ. Процесуальні дії у справі

2. Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2019 року відкрито провадження в справі №9901/514/19 та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

3. Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2019 року Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів замінено на Третю кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

4. Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2020 року відповідача - Третю кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів замінено на її правонаступника - Кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

5. З набранням чинності Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» Верховному Суду як суду першої інстанції не підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

6. Проте, ураховуючи закріплене в частині третій статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України правило про те, що справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду, Верховний Суд продовжує розгляд цієї справи.

ІІІ. Аргументи сторін

7. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що оскаржуваним рішенням КДКП безпідставно та необґрунтовано закрила дисциплінарне провадження відносно керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 та прокурора цієї ж місцевої прокуратури ОСОБА_3 та заборонила заявникові оскаржувати його до Вищої ради правосуддя.

8. Позивач доводить, що така заборона не ґрунтується на вимогах закону й порушує гарантоване йому Конституцією України право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

9. Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що оскаржуване рішення в частині відмови в наданні позивачеві дозволу на його оскарження до Вищої ради правосуддя прийняте на підставі вимог чинного законодавства, в межах наданих КДКП повноважень та з дотриманням відповідної процедури.

IV. Установлені судом фактичні обставини справи

10. Судом з`ясовано, що 03 травня 2019 року адвокат ОСОБА_1 звернувся до КДКП із скаргою про вчинення керівником Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 та прокурором цієї ж місцевої прокуратури ОСОБА_3 дисциплінарного проступку.

11. Рішенням КДКП від 16 травня 2019 року відкрито дисциплінарне провадження №11/2/4-667дс-95дп-19 за вказаною дисциплінарною скаргою.

12. 10 травня 2019 року адвокат ОСОБА_1 звернувся до КДКП із скаргою про вчинення керівником Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 та прокурором цієї ж місцевої прокуратури ОСОБА_3 дисциплінарного проступку.

13. Рішенням КДКП від 15 травня 2019 року відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_2 та відкрито дисциплінарне првоадження №11/2/4-688дс-93дп-19 стосовно прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

14. Рішенням КДКП від 07 серпня 2019 року дисциплінарні провадження №11/2/4-667дс-95дп-19 та №11/2/4-688дс-93дп-19 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно №11/2/4-667дс-95дп-19.

15. Рішенням КДКП від 07 серпня 2019 №232дп-19 дисциплінарне провадження №11/2/4-667дс-95дп-19 закрито. Цим же рішенням КДКП вирішила відмовити адвокату ОСОБА_1 у наданні дозволу на оскарження цього рішення до Вищої ради правосуддя.

16. Не погоджуючись з рішенням КДКП від 07 серпня 2019 №232дп-19 в частині відмови у наданні дозволу на його оскарження до Вищої ради правосуддя, адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

17. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Правовідносини, пов`язані з проходженням служби працівниками органів прокуратури, регулюються Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1697-VII).

19. Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

20. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, у якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

21. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів розміщує на своєму веб-сайті рекомендований зразок дисциплінарної скарги.

22. Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону №1697-VII після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

23. Згідно із частиною десятою статті 46 Закону №1697-VII член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

24. Частиною першою статті 47 Закону №1697-VII передбачено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

25. Згідно із частиною п`ятою та шостою статті 47 Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

26. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід.

27. Частиною третьою статті 48 Закону №1697-VII передбачено, що при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

28. Відповідно до частини шостої статті 48 Закону №1697-VII рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

29. Згідно із частиною восьмою статті 78 Закону №1697-VII у рішенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів зазначаються дата і місце його прийняття, члени комісії, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення, а також порядок і строк оскарження рішення, в тому числі дозвіл особі, яка подала дисциплінарну скаргу, на оскарження рішення, якщо він наданий.

30. Частиною десятою статті 78 Закону №1697-VII передбачено, що особа, яка подала дисциплінарну скаргу про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, має право оскаржити рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів на таке оскарження.

VI. Оцінка Суду

31. Аналіз положень статті 48 Закону №1697-VII, якою визначені вимоги до форми та змісту рішення КДКП, у поєднанні з положеннями частини восьмої та десятої статті 78 Закону №1697-VII, якою встановлений порядок його оскарження, дає підстави для висновку, що особа, яка звернулася із дисциплінарною скаргою, має право оскаржити рішення КДКП за наслідками розгляду такої скарги до Вищої ради правосуддя лише за умови надання КДКП відповідного дозволу.

32. Водночас вимогами наведених положень чинного законодавства не передбачено як випадків, коли КДКП надає або відмовляє у наданні дозволу на оскарження її рішення скаржником, так і обов`язку КДКП викладати мотиви щодо надання або ненадання такого дозволу.

33. Отже, право особи, яка звернулася з дисциплінарною скаргою на прокурора, оскаржити рішення КДКП за наслідками розгляду скарги не є абсолютним і залежить від дозволу КДКП, що надається нею на власний розсуд, керуючись обставинами конкретної дисциплінарної справи.

34. Велика Палата Верховного Суду в справі № 9901/606/18 вже вирішувала питання застосування статті 78 Закону №1697-VII в аналогічних за змістом правовідносинах.

35. У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що повноваження КДКП щодо надання дозволу на оскарження її рішень до Вищої ради правосуддя є дискреційними та виключною компетенцією КДКП як уповноваженого органу, який вирішує питання щодо дисциплінарної відповідальності прокурорів.

36. Згідно з положеннями Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

37. Таким чином Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вирішення питання про надання дозволу на оскарження до Вищої ради правосуддя рішення КДКП покладається саме на членів цього органу, і жоден інший суб`єкт чи орган, у тому числі й суд, не може втручатися у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції.

38. Тотожні висновки у подібних правовідносинах (що стосувалися оскарження до Вищої ради правосуддя рішень Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя) були викладені також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2019 року в справі №9901/826/18.

39. З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення в частині відмови в наданні позивачеві дозволу на його оскарження до Вищої ради правосуддя прийняте на підставі вимог чинного законодавства, в межах наданих КДКП повноважень та з дотриманням відповідної процедури.

40. За таких обставин Суд не знаходить підстав для задоволення позову.

VІІ. Судові витрати

41. З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

42. Керуючись статтями 241-246, 250, 255, 262, 266 КАС України, Суд

ВИРІШИВ:

43. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання протиправним і скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити дії відмовити.

44. Судові витрати не розподіляються.

45. Рішення Верховного Суду як суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано.

46. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

47. Апеляційна скарга на судове рішення Верховного Суду подається безпосередньо до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

48. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

49. Повний текст рішення суду складено 24 вересня 2020 року.

Головуючий суддя: О.Р. Радишевська

Судді: В.М. Бевзенко

М.І. Смокович

О.В. Кашпур

С.А. Уханенко