Справа № 361/3428/20
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/3428/20
Провадження № 2-а/361/151/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 вересня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області, суддя Селезньова Т.В., розглянувши в письмовому провадженні у місті Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області Маценка Сергія Анатолійовича, третя особа: Броварський відділ поліції ГУНП в Київській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач просить скасувати постанову поліцейського Маценка С.А. від 28.06.2019р. відносно нього за ч.2 ст.126 КУпАП, ДПО18 №069919, про накладення на позивача адмін.стягнення у вигляді штрафу, з тих підстав, що постанова винесена незаконно, з порушенням його прав; що в дійсності при зупинці його 28.06.2019р. під час керування скутером, поліцейський такої постанови не виносив, а приводом зупинки було те, що поліцейський нібито запідозрив позивача у стані алкогольного сп`яніння, і саме за таке порушення був складений на нього протокол , який у подальшому у суді не підтвердився і провадження за ст.130 КУпАП відносно нього було закрите. Ні при зупинці на місці 28.06.2019р., ні в подальшому, в тому числі при розгляді протоколу за ст.130 КУпАП, жодної інформації по складення на нього постанови за ст.126 КУпАП не було, він про винесення такої постанови взагалі не знав аж до того часу, поки не отримав від державного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання стягнення штрафу за постановою, що оскаржується. По суті справи також пояснив, що копія постанови йому не вручалась ні на місці, на надсилалась поштою. Щодо керування скутером без документів, то пояснив, що дійсно при керуванні скутером при собі не мав водійського посвідчення, і взагалі не має посвідчення водія, яке б надавало право керування транспортними засобами, оскільки вважав, що для керування його транспортним засобом воно не вимагається, до того ж інвалідом третьої групи по зору, що може стати на перешкоді в отриманні водійських прав. Просив врахувати, що не знав про дану постанову, і тому штраф не сплатив, а на даний час від нього вимагається сплата штрафу у подвійному розмірі, що для нього є надмірним майновим навантаженням. Просив скасувати постанову, щоб не платити штраф.

Відповідач відзиву не подав.

Третя особа письмових пояснень не надала.

Позивачем до позовної заяви долучено копію оскаржуваної постанови, копію постанови суду за наслідками розгляду протоколу за ст.130 КУпАП, копію довідки МСЕК про інвалідність, супровідний лист і копію поставно державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Також суду представлені свідки.

Відповідач та третя особа доказів не надали.

В судове засідання з,явився позивач, пояснив, що повертався вранці з рибалки, був зупинений нарядом поліцейських, які запитали, де водійські права, на що він відповів, що водійських прав у нього нема, бо він вважав, що для керування скутером водійські права не потрібні; тоді ж йому поставили у провину, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, вимагали гроші, після чого поліцейський забрав техпаспорт на скутер, і відпустив, але сказав, що приїдуть додому; через певний час поліцейські приїхали, але він не відчинив двері і не вийшов на розмову. Через певний час він був викликаний до суду на розгляд протоколу, складеного щодо нього за ст.130 КУпАП, і при розгляді даного протоколу йому не ставилось у провину, що він керував скутером без водійського посвідчення, і ніяких відомостей у названій справі за ст.130 КУпАП про те, що на нього складено постанову за ст.126 КУпАП, не було. Про наявність такої постанови (за ст.126 КУпАП) він дізнався , лише отримавши лист ДВС і постанову про відкриття виконавчого провадження в травні 2020року та ознайомившись з постановою у відділі виконавчої служби.

Також судом у судовому засіданні були допитані свідки, після чого оголошено перерву.

Після перерви у судове засідання позивач та інші учасники справи не з,явились.

Враховуючи, що справа розглядається у спрощеному позовному провадженні, з врахуванням правил, встановлених статтею 286 КАСУ, і оскільки учасники справи не явились, то суд ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Оскаржуваною постановою ДПО18 №069919, винесеною поліцейським Маценком С.А. 28.06.2019р. , ОСОБА_1 притягнуто до адмін.. відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП і накладено адмін.стягнення у вигляді штрафу 510грн..

Щодо порушення, в постанові зазначено наступне:

28.06.2019р. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 керував т/з не маючи права керування даним т/з, так як не отримував посвідчення водія. Чим порушив п. 2.1 ПДР.

Свідок ОСОБА_2 , допитана судом за клопотанням позивача, пояснила, що чоловік ОСОБА_1 вранці повернувся додому на скутері, розповів, що був зупинений поліцейськими, які пред`явили вимогу, що був без водійських прав і нібито у стані сп`яніння; через деякий час поліцейськ допитана судом за клопотанням позивача, пояснила, що чоловік ОСОБА_1 і прийшли, але вони з чоловіком не відчинили двері. У чоловіка ОСОБА_1 дійсно нема водійського посвідчення, бо не знали, що для керування скутером потрібні водійські права.

Свідок ОСОБА_3 , знайомий позивача, допитаний судом за клопотанням позивача, пояснив суду, що був присутнім в судовому засіданні, коли розглядався алмін.протокол на русинського за ст.130 КУпАП за фактом від 28.06.2019р., розгляд відбувся приблизно в кінці жовтня 2019року, і у судовому засіданні не йшло мови про постанову за ст.126 КУпАП. ОСОБА_3 не був свідком подій 28.06.2019р. , про наявність постанови за ст.126 КУпАП йому відомо з слів ОСОБА_1 , який сказав, що дізнався про постанову лише з виконавчого провадження. Свідок також підтвердив, що у ОСОБА_1 не було і не має водійського посвідчення.

З наданої позивачем суду копії постанови Броварського міськрайонного суду від 10.10.2019р. видно, що предметом розгляду був протокол , складений на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за фактом від 28.06.2019р. , а саме, у провину ОСОБА_1 було поставлено, що 28.06.2019р. о 6:50 ОСОБА_1 в с. Зазим,є Броварського району керував мопедом «VIPER EX 50 QT» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп,яніння, від проходження огляду у медичному закладі відмовився. Даною постановою суд закрив провадження за даним протоколом за відсутністю складу адмін..правопорушення, передбаченого ч1ст.130 КУпАП. Підставою для такого висновку суду були виявлені виправлення у протоколі, внесені при невідомих обставинах, які з,ясувати не виявилось можливим через неявку до суду поліцейського, зокрема виправлення у даті. Крім того захисник ОСОБА_1 послався на те, що ОСОБА_1 звернувся до відповідних органів з заявою на неправомірні дії поліцейського.

Таким чином, у даному судовому рішенні (в постанові від 10.10.2019р.) не встановлено будь-яких обставин, які б були доказом неправильності складення постанови за ст.126 КУпАП, факту порушень при її складенні, або були б доказом відсутності даної події чи складу адмін..правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП.

Позивач посилається на дану постанову і на те, що при розгляді протоколу за ст.130 КУпАП ніяким чином не вирішувалось питання щодо притягнення його до відповідальності за ст.126 КУпАП, і що про таку постанову у тій справі не було жодної інформації, та що він не був поставлений у відомість про наявність вказаної постанови (за ст.126 КУпАП). Разом з тим такі твердження позивача не мають жодного значення для розгляду його позову і не мають вказаного позивачем доказового значення. Оскільки дійсно 10.10.2019р. судом розглядалась виключно справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП- розгляд якої віднесено до повноважень суду. Натомість розгляд справи за адмін..правопорушенням, передбаченим ст.126 КУпАП, віднесено до повноважень поліцейського і така справа розглядається поліцейським невідкладно на місці зупинки та виявлення відповідного правопорушення, і закон не передбачає надіслання документів до суду.

До того ж, суд звертає увагу, що у названій позивачем постанові від 10.10.2019р. зазначено його пояснення при розгляді протоколу за ст.130 КУпАП, і згідно даної постанови, ОСОБА_1 суду пояснював, що дійсно мав місце випадок у червні (вказував дату 21чи 22 червня) 2019року, коли він вранці їхав з рибалки і в селі Зазим,є , виїхавши з лугу, був зупинений чоловіком у формі поліцейського, який попросив його надати водійські права; оскільки у нього, ОСОБА_1 , не було прав на керування скутером, то він надав поліцейському технічний паспорт на транспортний засіб; після чого поліцейський сказав, що чути запах алкоголю, запропонував підійти до поліцейського автомобіля, вимагав гроші, , протокол він не підписував, підпис у протоколі не його, на вимогу поліцейського, який мав намір викликати евакуатор та забрати мопед, він підписав чисті аркуші паперу, на яких у тій справі є його письмові пояснення.

Тобто при розгляді протоколу за ст.130 КУпАП сам водій не заперечував відсутності у нього при собі посвідчення водія в той час, коли він керував транспортним засобом і був зупинений поліцейським без водійських прав.

Таким чином, сам факт зупинки і вимоги поліцейського пред`явити водійське посвідчення позивач не заперечує і підтвердив;

Також позивач підтвердив, що у нього при собі не було водійського посвідчення, і що такого посвідчення у нього взагалі не було на той час і нема на даний момент. Враховуючи дані обставини, фактично позивач визнав вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а у такому разі закон не вимагав від поліцейського, який притягав позивача до адмін. відповідальності, збирати і фіксувати обставини певними доказами. Тому сам по собі той факт, що відповідач не надав суду додаткових доказів, не є підставою для скасування постанови та для визнання її незаконною чи протиправною.

Посилання позивача , що на керування його скутером не потрібні водійські права, нічим не підтверджено, ніяких доказів з цього приводу позивачем не надано, зокрема не надано доказів віднесення керованого ним транспортного засобу до таких, на керування якими не вимагається наявність права керування, наданого особі у встановленому законом порядку і підтвердженого відповідним документом (посвідченням).

Позивач не довів наявності підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності за дане адміністративне правопорушення, а його посилання на наявність у нього інвалідності не є підставою для звільнення від відповідальності і не обставиною, що надає або замінює посвідчення водія.

Щодо складення постанови і процедури притягнення до адмін. відповідальності, то суд виходить з наступного:

В оскаржуваній постанові в графі «копію постанови мною отримано» є підпис (за змістом постанови- підпис водія, відносно якого складено постанову).

Позивач не надав доказів на спростування того, що він підписав вказану постанову, не надав доказів на підтвердження неналежності підпису йому чи іншої підробки документу, а межах розгляду адміністративної справи в порядку КАСУ такі факти і обставини суд не встановлює. Позивав не надав суду будь-яких висновків компетентних органів щодо складення та походження даного документу, чи щодо дій посадових осіб (відповідача).

При розгляді даної справи суд виходить з того, що в оскаржуваній постанові є підпис водія (позивача), який свідчить про те, що така постанова позивачу була вручена. Позивач не надав суду доказів і не пояснив інших обставин підписання постанови, інакше як при її складенні на місці зупинки 28.06.2019р.

Позивач посилається на підробку документів, на вимагання грошей, на підписання чистих аркушів, але з цього приводу він не надав суду доказів на підтвердження того, що за фактом вчинення таких протиправних дій він звертався до відповідних органів і що з цього приводу є відповідні висновки. Тому такі твердження є голослівними, і суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог і наданих доказів, виходить з того, за принципом презумпції правомірності- дії відповідача були правомірними- принаймні відповідачем не вчинено вказаних позивачем протиправних дій (вимагання грошей, вимагання підписання чистих аркушів, тощо.) до того ж, суд враховує, що постанова, яка підписана позивачем, є спеціальним бланком з частиною друкованого тексту, тому це виключає взагалі можливість створення всього документу на чистому і лише підписаному позивачем аркуші паперу.

Таким чином, суд не встановив будь-яких обставин, які б вказували на незаконність постанови, або які б вказували на порушення процедури притягнення особи до відповідальності , тим більше таких, які б тягли скасування по суті законної і обґрунтованої постанови.

За змістом і приписами ч.2 ст.2 і ч.ч.1-3 ст.9 КАСУ, виходячи з принципу змагальності і диспозитивності - суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог і з зазначених позивачем підстав. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень дослідженню і оцінці на предмет їх відповідності вимогам закону підлягають дії (бездіяльність) та/або рішення відповідача, визначені позивачем у позовній заяві.

Згідно приписів статті 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно ч.3 - докази суду надають учасники справи.

Статтею 78 КАСУ передбачено обставини, які звільняють учасника справи від доказування тих обставин, на які він посилається.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії та рішення посадової особи (суб`єкту владних повноважень) презюмуються як правомірні - якщо вони не оспорюються (не оскаржуються) особою, щодо якої такі дії вчинено.

Сам по собі факт неподання відповідачем відзиву та/або доказів у справі не є достатньою підставою для визнання оскаржуваної постанови незаконною чи протиправною та не є самостійною і достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно ст.2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Оскаржувана постанова за змістом обгрунтована, склад адміністративного правопорушення встановлений, кваліфікація відповідає закону. Адміністративне стягнення накладене у відповідності до вимог закону і санкції ч.2 ст.126 КУпАП. Законна і обґрунтована постанова не може бути скасована з одних лише формальних підстав процесуального змісту.

Згідно ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

В межах тих підстав, на які посилається позивач, і тих обґрунтувань, які позивач виклав у позовній заяві, суд не вбачає таких порушень в діях відповідача, які б тягли визнання незаконною чи протиправною оскаржуваної постанови, та які б були підставою для її скасування. Суд не вбачає і підстав для закриття провадження у справі за даним фактом. Позов необґрунтований.

Керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до поліцейського Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області Маценка Сергія Анатолійовича, третя особа: Броварський відділ поліції ГУНП в Київській області, про скасування постанови ДПО18 № 069919 від 28.06.2019р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана учасниками справи протягом десяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення не вручено у день складення , має право на поновлення строку, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або згідно п.15.5 перехідних положень КАСУ через суд, що ухвалив рішення.

Рішення складено 24.09.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова