Справа № 263/5718/20
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/5718/20
Провадження2-а/263/194/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня2020 р. м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у .м Маріуполь Донецької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Молокоєдова Андрія Романовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В травня 2020 року позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 11.05.2020 року серії ЕАМ № 2515846, винесеної сержантом поліції Молокоєдовим А.Р. про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що 11.05.2020 року о 10:09 годин позивач рухався зі швидкістю 87 км/г, чим порушив п. 12.4 ПДР України. та, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки відповідачем незаконно використовувався пристрій «TruCam», так як на ньому відсутнє повірочне тавро (пломба), тому він вважається не повіреним. При винесені постанови було грубо порушено права позивача ,передбачені ст.268 КУпАП, а саме: не був належним чином ознайомлений з відеозаписом правопорушення, було безпідставно відмовлено у клопотанні з приводу опитування свідка, а також проігнороване клопотання про забезпечення юридичною допомогою На підставі викладеного просив визнати дану постанову незаконною та скасувати її, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти допиту свідка відмовився.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти допиту свідка відмовився, просив у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві, відповідно до якого під час несення служби на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» на 682 км( а саме с. Республіка), 11.05.2020 року екіпажем «Чайка» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20 (серійний номер ТС000788 ) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу BMW320, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 87 км/г, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 37км/г, чим порушив п.12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на під ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Він підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення. Після цього попросив пред`явити документи, зазначені в ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruСаm LТІ 20/20, серійний номер ТС000788, фото з даного приладу, на якому зафіксовано транспортний засіб, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Вказує, що ним було враховано всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно винесено постанову. Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Також відповідач до відзиву на позовну заяву долучив додатки на підтвердження ним викладеного у відзиві.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 11.05.2020 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2515846патрульним взводу 2роти 1 батальйону УПП в Донецькій області Молокоєдовим А.Р. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що 11.05.2020 року о 10:09 годин, керуючи транспортним засобом, рухався по с. Республіка, Нікольського району Донецької області зі швидкістю 87 км/г при дозволеній не більш 50 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 255 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, однак останній зазначає, що порушення Правил дорожнього руху України не допускав.

Згідно постанови серії ЕАМ№ 2515846орушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху України, передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно дост.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідност.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідачем надано відео файли, які досліджені судом в порядку ст.220 КАС України. Дані файли підтверджують те, що транспортний засіб марки BMW 320, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Республіка Нікольського району Донецької області, рухався зі швидкістю 87 км/год. Був зупинений працівниками поліції, які представилися, роз`яснили права, повідомили про суть вчиненого правопорушення, місце розгляду адміністративної справи с Республіка Нікольського району Донецької області, Н-08 682 км.

В підтвердження правомірності використання приладу TruCam відповідачем до відзиву долучено свідоцтво № 22-01/16642 від 30.09.2019 року про повірку приладу TruCam №ТС000788; сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 р. № UA-MI/-2903-2012.

Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, крім зазначених вище сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки та повірки, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Прилад, яким здійснювалась фіксація правопорушення , що розглядається TruCam №ТС000788, входить до об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія зазначеного експертного висновку.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. та діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

З фотознімків, здійснених приладом TruCam №ТС000788 вбачається марка транспортного засобу позивача, його реєстраційний номер, швидкість руху 87 км/год, серійний номер технічного приладу, яким здійснено відеофіксацію. Дата, час, місце вчинення адміністративного правопорушення та транспортний засіб співпадають із зазначеними в постанові серії ЕАМ № 2515846.

Крім підтвердження факту вчинення правопорушення, досліджений судом відео файл містить повну версію процедури розгляду адміністративної справи уповноваженою особою з дотриманням прав позивача, а саме співробітник поліції представився, повідомив про суть вчиненого правопорушення, роз`яснив права, надав для ознайомлення докази, відповів на всі запитання позивача.

Посилання позивача на те, що докази вини, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача Tru Cam LTI 20/20 є не допустимими, оскільки технічний засіб, який фіксує порушення вимог ПДР України, є не повіреним внаслідок відсутності тавра, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються долученими до відзиву документами. Вказані обставини вже неодноразово досліджувались судами й є відповідна стала практика судів апеляційної інстанції, зокрема в Донецькій області ( справи №№ 241/581/20, 226/1478/20, 234/6736/20, 431/516/20)

Сук критично ставиться до посилань позивача щодо порушення його прав відповідачем під час винесення постанови, а сааме: проігнороване клопотання про забезпечення позивача юридичною допомогою при розгляді справи та залученні до участі адвоката або іншого фахівця у галузі права; не надано можливість ознайомитись з відеозаписом правопорушення; безпідставно відмовлено у клопотанні з приводу опитування свідка, який знаходився у його транспортному засобі, оскільки дані обставини спростовуються наданим відповідачем відеозаписом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що постанова винесена без достатніх доказів вчинення порушення є такими, що суперечать дослідженим доказам.

Таким чином, факт перевищення позивачем максимальної швидкості в населеному пункті є доведеним, а тому є визначальним при застосуванні санкції передбаченої ч.1ст.122 КУпАП при порушенні позивачем п.12.4ПДР України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач 23 травня 2020 року, керуючи транспортним засобом в м. Маріуполі по вул. Набережна, перевищив швидкість руху допустиму в населених пунктах, чим порушив п.12.4 ПДР України, тому постанова про накладання на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, винесена Інспектором патрульної поліції є правомірною.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, натомість стороною відповідача, який є суб`єктом владних повноважень і на якого покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, надані докази в обґрунтування своєї позиції.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку про те, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2515846 від 11.05.2020 року відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.2,5-10,72-77, 90, 122,159,229, 241-246,255,286,295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у .м Маріуполь Донецької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Молокоєдова Андрія Романовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н.В.Хараджа