Справа № 520/5393/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 р.Справа № 520/5393/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., м. Харків, по справі № 520/5393/2020

за позовом Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

Ізюмський міський голова Марченко Валерій Віталійович (далі за текстом позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі за текстом відповідач, ), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії Юріївни від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу;

- скасувати постанову Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії Юріївни від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії Юріївни від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу є протиправною, та такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що позивачем на виконання вимоги державного виконавця від 16 березня 2020 року № 18607, листом № 151 від 23 березня 2020 року надано копію звернення громадянина ОСОБА_2 від 10.12.2018 та копію відповіді №691 від 26.12.2018, тобто, надіслано докази на підтвердження виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/6479/19, на підставі виконавчого листа від 22.01.2020, згідно якого зобов`язано Ізюмського міського голову Марченко Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року, накладення штрафу є безпідставним

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 по справі №520/5393/20 адміністративний позов Ізюмського міського голова Марченка Валерія Віталійовича до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання дій протиправними та скасування постанови залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 по справі № 520/5393/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказав, що на його думку, Ізюмським міським головою вжито всі необхідні заходи, щодо виконання виконавчого листа № 520/6479/19, виданого 22.01.2020 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Ізюмського міського голову Марченко Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року, а саме заяву ОСОБА_2 від 10.12.2018. Так ним було повторно розглянуто та надано відповідь (вих. № 748 від 06.03.2020) ОСОБА_2 , про що поінформовано Харківський окружний адміністративний суд та Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. З огляду на це вважає, що у відповідача були відсутні підстави для накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просила суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Відповідач в надісланому письмовому відзиві та у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 по справі № 520/5393/20 є обґрунтованим та законним.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник/и позивача / відповідача / сторін в судове засідання не прибув/ли, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені/ий належним чином, колегія суддів вважає, за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників/а сторін позивача відповідача.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, доводи позивача/відповідача/сторін перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/5393/2020 адміністративний позов ОСОБА_2 до Ізюмського міського голови Марченко Валерія Віталійовича, спеціаліста відділу землевпорядкування і ГІС виконавчого комітету Ізюмської міської ради Лисенко Ірини Іванівни, начальника юридичного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Гнатенка Антона Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича щодо неналежного розгляду по суті звернення ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. Зобов`язано Ізюмського міського голову Марченка Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/6479/19 - залишено без змін.

Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/6479/19 набрало законної сили 18.12.2019, було звернуто до примусового виконання, у зв`язку з чим 22.01.2020 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

12 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа по справі № 520/6479/19 та відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6479/19 від 22.01.2020 Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року.

18 лютого 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відкрито виконавче провадження ВП № 61266253 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6479/19 про зобов`язання Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також, 18 лютого 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову ВП № 61266253 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою встановлено боржнику - Ізюмському міському голові ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат - 268,00 грн.

18 лютого 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову ВП № 61266253 про стягнення виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн з боржника - Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича.

06 березня 2020 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшов лист від Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича, яким він повідомив державного виконавця про задоволення Ізюмською міською радою вимог ОСОБА_2 , що викладені в тексті його звернення від 10.12.2018.

16 березня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено вимогу, якою зобов`язано Ізюмського міського голову Марченка Валерія Віталійовича в триденний термін з моменту отримання вимоги, надати копію звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018.

27 березня 2020 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на виконання вимоги державного виконавця позивач направив копію звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018 разом із відповіддю № 691 від 26.12.2018.

Крім того, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження 23 березня 2020 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшла заява ОСОБА_2 , відповідно до якої повідомлено, що лист від 06.03.2020 № 748 видано Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради, а не Ізюмським міським головою Марченко Валерієм Віталійовичем, внаслідок чого, на переконання заявника, відповідь від 06.03.2020 № 748 не стосується суті його звернення від 10.12.2018. Також в листі ОСОБА_2 зазначив, що ним заявлене клопотання до суду щодо здійснення судового контролю у зв`язку із невиконанням боржником Ізюмським міським головою ОСОБА_1 судового рішення та про неможливість за наявності таких обставинах закінчення виконавчого провадження.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що при зверненні від 10.12.2018, з посиланням на прийняття Ізюмською міською радою протиправних рішень, які було в судовому порядку визнано протиправними та скасовано, він просив вжити заходів стосовно розпуску (дострокового) Ізюмської міської ради у відповідності до ст.78 Закону України "Про місцеве самоврядування", а також виявлення та притягнення до відповідальності винних у складенні незаконних "проектів рішень" (проекти рішень сесій Ізюмської міської ради складаються та затверджуються підписами посадових осіб Ізюмського виконавчого комітету), які в подальшому стали причиною прийняття незаконних рішень Ізюмською міською радою та порушення прав і свобод громадянина.

Враховуючи вищенаведене, 09 квітня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Піколую В. винесено постанову ВП № 61266253 про накладення штрафу на Ізюмського міського голову ОСОБА_1 за невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6479/19.

Не погодившись з постановою ВП № 61266253 про накладення штрафу на Ізюмського міського голову ОСОБА_1 за невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6479/19, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору як такої, що прийнята відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження, оскільки належних доказів виконання судового рішення боржником надано не було. Мотивуючи такий висновок суд послався на те, що із звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018, яке направлено позивачем державному виконавцю, вбачається, що воно адресовано саме до Ізюмського міського голови ОСОБА_1 та не було предметом розгляду справи № 520/6479/19, а тому не може бути належним доказом у підтвердження виконання рішення суду по справі № 520/6479/19, за яким видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Фактично позивачем повторно розглянуто звернення ОСОБА_2 , яке не було предметом судового розгляду в межах справи № 520/6479/19. Доказів належного повторного розгляду звернення ОСОБА_2 від 10.08.2018, адресованої до голови Верховної Ради України та направленої до розгляду до виконавчого комітету Ізюмської міської ради, позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження).

За приписами ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, аналіз вказаних вище норм Закону України "Про виконавче провадження" дозволяє дійти висновку, що невиконання боржником рішення без поважних причин у визначений строк є підставою для накладення на боржника штрафу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до голови Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича з листом (а.с. 13), на який отримав відповідь від 26.12.2018 № 691 (а.с. 14). Зазначена відповідь в судовому порядку не оскаржувалася.

Також, 10 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Голови Верховної Ради України Парубія А.В. із зверненням, в якому із викладенням обставин порушення його прав органами місцевого самоврядування, порушував питання щодо вдосконалення роботи органу місцевого самоврядування в частини належного дотримання прав та свобод громадянина під час складання проектів рішень. У зазначеному зверненні позивачем порушено питання виконання усіх необхідних дій стосовно розпуску (дострокового) Ізюмської міської ради у відповідності до ст.78 Закону України «Про місцеве самоврядування», виявлення та притягнення до відповідальності винних у складенні незаконних «проектів рішень» (проекти рішень сесій Ізюмської міської ради складаються та затверджуються підписами посадових осіб Ізюмського виконавчого комітету), які в подальшому стали причиною прийняття незаконних рішень Ізюмською міською радою та порушення прав і свобод позивача.

Звернення ОСОБА_2 , адресоване до Голови Верховної Ради України ОСОБА_3 , було направлено для розгляду до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради та за результатами його розгляду позивач отримав відповідь за підписом Ізюмського міського голови ОСОБА_1 та зазначенням виконавців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Не погодившись з відповіддю Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича на звернення ОСОБА_2 до Голови Верховної Ради України Парубія А.В., ОСОБА_2 оскаржив її до адміністративного суду в межах справи № 520/6479/19.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/6479/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Ізюмського міського голови Марченко Валерія Віталійовича, спеціаліста відділу землевпорядкування і ГІС виконавчого комітету Ізюмської міської ради Лисенко Ірини Іванівни, начальника юридичного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Гнатенка Антона Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича щодо неналежного розгляду по суті звернення ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. Зобов`язано Ізюмського міського голову Марченка Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/6479/19 набрало законної сили 18.12.2019 та було звернуто до примусового виконання на підставі виданого Харківським окружним адміністративним судом 22.01.2010 виконавчого листа (а.с.61-72).

Зі змісту судових рішень колегією суддів встановлено, що предметом розгляду по справі № 520/6479/19 було надання оцінки відповіді позивача на звернення ОСОБА_2 до Голови Верховної Ради України Парубія А.В. від 10 грудня 2018 року, яке було надіслано до позивача для розгляду.

Враховуючи, що добровільно вказане судове рішення виконане не було, 18.02.2020 на підставі звернення ОСОБА_2 від 12.02.2020 та пред`явленого до виконання виконавчого листа по справі № 520/6479/19, 18.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61266253 про зобов`язання Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року та зобов`язано Боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Однак, протягом встановлено державним виконавцем терміну рішення суду позивачем по цій справі виконано не було. Так, 06.03.2020 державного виконавця лише повідомлено про задоволення Ізюмською міською радою вимог ОСОБА_2 , що викладені в тексті його звернення від 10.12.2018, разом із відповіддю №691 від 26.12.2018.

На виконання вимоги державного виконавця № 18607 від 16 березня 2020 року позивачем надіслано лист № 151 від 23.03.2020, разом з копією звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018 разом із відповіддю № 691 від 26.12.2018 (а.с.73-75). Проте, надіслане звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018 було адресовано безпосередньо Ізюмському міському голові ОСОБА_1 , а не Голові Верховної Ради України ОСОБА_3 та не було предметом розгляду справи № 520/6479/19, а тому не може бути належним доказом на підтвердження виконання рішення суду по справі № 520/6479/19, за яким видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Слід відмітити, що було два звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018. Предметом судового розгляду в межах адміністративної справи № 520/6479/19 та виконавчого провадження № 61266253 було саме звернення до голови Верховної ради України.

Таким чином, належним виконанням вимоги державного виконавця було саме надання відповіді позивачем на звернення ОСОБА_6 від 10.12.2018 до Голови Верховної Ради України ОСОБА_3 з проханням вжити заходів стосовно розпуску (дострокового) Ізюмської міської ради у відповідності до статті 78 Закону України "Про місцеве самоврядування", а також виявлення та притягнення до відповідальності винних у складенні незаконних "проектів рішень" (проекти рішень сесій Ізюмської міської ради складаються та затверджуються підписами посадових осіб Ізюмського виконавчого комітету), яке в подальшому було направлено на розгляд до виконавчого комітету Ізюмської міської ради, і на яке в межах виконання рішення суду по справі № 520/6479/19 і повинна була бути надана відповідь.

Наданий позивачем до матеріалів справи лист від 10.01.2019 № Н-25/25 (а.с. 94-95) колегія суддів не враховує як доказ надання відповіді ОСОБА_2 , на його звернення від 10.12.2018 до Голови Верховної Ради України Парубія А.В., оскільки, по-перше позивачем не надано жодних доказів його направлення ОСОБА_2 та не повідомлено про наявність такого листа суду в межах справи № 520/6479/19, по-друге, у вказаному листі позивачем наведено доводи та підстави прийняття рішення 71 сесії Ізюмської міської ради 7 скликання від 28.08.2018 за №1788 "Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_2 ", можливості перегляду вказаного рішення, порядку виконання судового рішення, прийнятого на користь позивача, а також обставин виникнення конфлікту інтересів у зв`язку із прийняттям Верховним Судом, одним і тим самим складом колегії суддів двох постанов, якими зобов`язано Ізюмську міську раду прийняти рішення щодо передачі земельної ділянки площею 0,0300 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для індивідуального садівництва у власність громадянці ОСОБА_7 та громадянину ОСОБА_2 , що на думку Ізюмської міської ради свідчить про відсутність законодавчо-визначених підстав для надання переваг в наданні у власність земельної ділянки одній з вказаних осіб. Разом з тим, дана відповідь не містить в собі жодних висновків стосовно порушених позивачем питань у заяві від 10.12.2018, направленої до Голови Верховної Ради України ОСОБА_3 , зокрема, щодо виявлення та притягнення до відповідальності винних у складенні незаконних "проектів рішень", які в подальшому стали причиною прийняття незаконних рішень Ізюмською міською радою, призвели до порушення прав і свобод ОСОБА_2 та були скасовані судом.

Так, у своїй заяві від 10.12.2018, направленої до Голови Верховної Ради України ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не порушував питання стосовно виконання Ізюмською міською радою судового рішення у справі № 820/5134/17. Заявник наводив ряд фактів порушень його прав посадовими особами Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, під час складання проектів рішень та в подальшому прийняття Ізюмською міською радою рішень, які було скасовано в судовому порядку, у зв`язку з чим просив зреагувати на виявлені порушення та вжити певних заходів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивачем фактично не виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року по справі № 520/6479/19, оскільки жодних належних та допустимих доказів, щодо саме повторного розгляду заяви ОСОБА_2 від 10.12.2018, яка була адресована Голові Верховної Ради України ОСОБА_3 та направлена до розгляду до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради не надано.

Згідно з частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, набрання рішенням суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, рішення суду стає загальнообов`язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконано примусово.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що підстави вважати, що позивачем було повторно розглянуто та надано повну відповідь на звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року по справі № 520/6479/19, відсутні.

Позивач вимоги Закону України "Про звернення громадян" не виконав, так як належну, вичерпну та повну відповідь на поставлені позивачем питання у заяві ОСОБА_2 від 10.12.2018, адресованої Голові Верховної Ради України Парубію А.В. та направленої до розгляду до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, не надав, внаслідок чого у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії Юріївни в силу приписів ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" виник обов`язок для винесення спірної постанови від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неприйнятність посилання представника позивача на те, що постанова ВП № 61266253 про стягнення виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн з боржника - Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича скасована у судовому порядку, що, на думку позивача, свідчить про встановлення факту добровільного виконання судового рішення по справі № 520/6479/19, оскільки підставою для скасування вищевказаної постанови стали процесуальні моменти її прийняття, проте у судовому рішенні, на яке посилається позивач не вирішувалось питання та не встановлювався факт належного виконання чи невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року по справі № 520/6479/19.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що при прийняті постанови Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії Юріївни від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу, відповідач діяв на підставі та у спосіб, передбачений Законом України Про виконавче провадження та з дотриманням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

З огляду на вимоги ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 по справі № 520/5393/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій