Справа № 360/2797/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2797/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 17506,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у Луганській області (далі - позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 17506,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з 01 квітня 2016 року знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності у Сєвєродонецькому управління Головного управління ДПС у Луганській області та є платником єдиного податку ІІ групи на ставці 20 %.

Станом на 06 липня 2020 року у відповідача наявний податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в загальній сумі 17506,28 грн, у тому числі з основного платежу в сумі 17336,28 грн та 170,00 грн - штрафні санкції.

Податковий борг з основного платежу в сумі 17336,28 грн виник на підставі несплати автоматичних нарахувань на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування за період з березня 2018 року по грудень 2019 року, а з штрафних санкцій в сумі 170,00 грн - на підставі податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № , прийнятого контролюючим органом за результатами акта камеральної перевірки від 15 травня 2019 року № 892/12-32-52-06/ НОМЕР_1 .

В порушення вимог статті 295 Податкового кодексу України відповідачем не сплачено заборгованість з єдиного податку.

Позивачем відповідно до вимог статті 59 Податкового кодексу України направлено відповідачу поштою податкову вимогу форми "Ф" від 26 квітня 2018 року № 7501-17 (повернута на адресу відправника 05 червня 2018 року).

З посиланням на норму підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 та пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, Головне управління ДПС у Луганській області просить стягнути з відповідача податкову заборгованість.

Ухвалою від 27 липня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі суд вирішив розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 26-27).

Поштове відправлення із ухвалою суду від 27 липня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі, направлене на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , повернуто у зв`язку з неврученням адресату (арк. спр. 45, 46).

Відповідно до положень частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 15 грудня 2015 року та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Сєвєродонецьке управління, ДПІ у м. Сєвєродонецьку (м. Сєвєродонецьк) як платник податків, про що свідчить витяг з реєстраційних та облікових даних платника податків та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 липня 2020 року № (арк. спр. 6, 23-24).

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 15 березня 2016 року, реєстраційних та облікових даних платника податків та витягу з Реєстру платників єдиного податку відповідач з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2019 року був платником єдиного податку другої групи, обрана ставка єдиного податку - 20 % розміру мінімальної заробітної плати (арк. спр. 6, 7-9, 25).

У зв`язку з несплатою авансових внесків, нарахованих контролюючим органом на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, у відповідача утворилась податкова заборгованість з єдиного податку за період з 20 березня 2018 року по 20 грудня 2019 року у розмірі 17336,28 грн, у тому числі:

- по строку сплати до 20 березня 2018 року в сумі 619,68 грн;

- по строку сплати до 20 квітня 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 травня 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 червня 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 липня 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 серпня 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 вересня 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 жовтня 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 листопада 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 грудня 2018 року в сумі 744,60 грн;

- по строку сплати до 20 січня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 лютого 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 березня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 квітня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 травня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 червня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 липня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 серпня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 вересня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 жовтня 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 листопада 2019 року в сумі 834,60 грн;

- по строку сплати до 20 грудня 2019 року в сумі 834,60 грн.

15 травня 2019 року посадовою особою Головного управління ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку відповідача, за наслідками якої складено акт від 15 травня 2019 року № 894/12-32-52-06/ НОМЕР_1 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця" (арк. спр. 11).

Перевіркою встановлено, що податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік надано до контролюючого органу з порушенням підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 та пункту 296.2 статті 296 Податкового кодексу України.

Акт від 15 травня 2019 року № 894/12-32-52-06/ НОМЕР_1 отримано відповідачем особисто, про що свідчить відмітка на акті (арк. спр. 11 зв.).

16 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Луганській області у відношенні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 170,00 грн (арк. спр. 12).

Податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № отримано відповідачем 16 травня 2019 року, про що свідчить відмітка на податковому повідомленні-рішенні (арк. спр. 12).

Головним управлінням ДФС у Луганській області виставлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 26 квітня 2018 року № 7501-17, якою повідомлено, що станом на 25 квітня 2018 року сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 1364,28 грн, у тому числі за основні платежі - 1364,28 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 0,00 грн та пеня - 0,00 грн (арк. спр. 15).

Податкову вимогу форми "Ф" від 26 квітня 2018 року № 7501-17 відповідачу надіслано поштою з повідомленням про вручення (арк. спр. 15, 16).

Станом на час розгляду справи заборгованість відповідача з єдиного податку з фізичних осіб складає 17506,28 грн, з яких 17336,28 грн - податкові зобов`язання, 170,00 грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

На час розгляду адміністративної справи відповідачем податковий борг не погашений, що підтверджено розрахунком податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб станом на 06 липня 2020 року (арк. спр. 5) та інтегрованою карткою платника за 2018-2020 роки (арк. спр. 13-14, 34).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі посилання на норми Податкового кодексу України наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин):

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

податок; оподаткування; платник податку; оподатковувана операція для цілей розділу V цього Кодексу - відповідно податок на додану вартість; оподаткування податком на додану вартість; платник податку на додану вартість; операція, яка підлягає оподаткуванню податком на додану вартість (підпункт 14.1.186 пункту 14.1);

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1).

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються, зокрема, на другу групу платників єдиного податку - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень (підпункт 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 293.2 статті 293 Податкового кодексу України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік (абзац перший пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України).

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (абзац перший пункту 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно з пунктом 295.2 статті 295 Податкового кодексу України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пункту 295.4 статті 295 Податкового кодексу України сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

В порушення зазначених норм Податкового кодексу України відповідачем не сплачено авансові внески з єдиного податку другої групи за період з 20 березня 2018 року по 20 грудня 2019 року.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В порушення вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України фізична особа-підприємець ОСОБА_1 протягом 10 календарних днів після отримання податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № грошове зобов`язання самостійно не сплатив, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг в загальній сумі 170,00 грн.

Таким чином, податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб, заявлений до стягнення у даній справі, складає 17506,28 грн (17336,28 грн (авансові внески з єдиного податку другої групи) + 170,00 грн (грошові зобов`язання, визначені платнику податків контролюючим органом)).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Оскільки податкова вимога від 26 квітня 2018 року № 7501-17 є чинною (доказів про скасування або відкликання податкової вимоги суду не надано), суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Державні податкові інспекції є структурними підрозділами територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та діють на підставі положень про такі територіальні органи, затверджених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в межах функцій, визначених статтею 19-3 цього Кодексу (пункт 41.3 статті 41 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з підпунктами 19-1.1.22, 19-1.1.45 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).

Головне управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 43143746) є органом державної влади та зареєстровано юридичною особою, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 25 липня 2020 року за № (арк. спр. 19-22).

Згідно з Положенням про Головне управління ДПС у Луганській області, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 12 липня 2019 року № 14 (у редакції наказу Державної податкової служби України від 12 лютого 2020 року № 81), Головне управління ДПС у Луганській області є територіальним органом Державної податкової служби України (далі - ДПС), який підпорядковується ДПС. Головне управління ДПС у Луганській області (далі - ГУ ДПС) є контролюючим органом (органом доходів і зборів). ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДФС у Луганській області у відповідних сферах діяльності. Основними завданнями ГУ ДПС (крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій) є забезпечення реалізації державної податкової політики, здійснення у межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотримання порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону. Відповідно до підпунктів 14, 21 пункту 4 вказаного Положення Головне управління ДПС у Луганській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертається до суду у випадках, передбачених законом (арк. спр. 38-44).

З вищевикладеного слідує, що у межах спірних правовідносин контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи, є Головне управління ДПС у Луганській області.

Враховуючи, що відповідачем за час розгляду даної справи податковий борг з єдиного податку у загальному розмірі 17506,28 грн не сплачений, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки Головне управління ДПС у Луганській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 43143746, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 17506,28 грн задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 17506,28 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот шість грн 28 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська