Справа № 811/1831/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року справа № 811/1831/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ХХI -Вік» (далі - Товариство) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області (далі - Управління 2) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 березня 2018 року, якими застосовано штрафні санкції у сумі 545573,24 грн. і 500000 грн. за порушення норм права з регулювання обігу готівки.

У судовому засіданні представник Товариства підтримав вимоги позову.

Пояснив, що за наказом керівника платника податків складались два екземпляри оригіналів бухгалтерських документів, так як раніше правоохоронні органи вилучали їх та не повертали.

Відсутність підписів двох осіб на видаткових касових ордерах пояснив тим, що під час перевірки інспекторам податкового органу надали один з двох оригіналів документів, на яких не містились підписи осіб, що отримували кошти в касі Товариства.

Стверджував, що на іншому екземплярі оригіналу видаткових касових ордерів такі підписи мались.

Разом з тим, зазначив, що Товариство не отримувало готівкові кошти від ОСОБА_1 , оскільки не мало з ним жодних відносин.

Наявність відтиску мастичної печатки Товариства на квитанції прибуткового касового ордеру пояснив технічною помилкою, оскільки за однією адресою фактично знаходились працівники двох юридичних осіб.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.44-45).

У судовому засіданні представники Управління пояснили, що позивач допустив порушення норм права з регулювання обігу готівки.

Порушення - перевищення залишку готівки в касі підприємства (не визнали отримання двома особами коштів у касі, оскільки видаткові ордери не містили їх підписів); не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх надходжень від ОСОБА_1 .

Ухвалами суду від 15 вересня 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження та заміну Управління 2 правонаступником, яким є Управління (Том 2 а.с.104-105).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 26 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Кіровоградської області зі скаргою на протиправні дії посадових осіб Товариства, які полягали у неправомірній вимозі надмірної сплати орендної плати за користування магазином, який розташований на ринку «Європейський» у м.Кропивницький (Том 1 а.с.96-97).

У зверненні повідомив про придбання приміщення магазину у Товариства за 100000 грн. у серпні 2016 року.

Прокуратура Кіровоградської області направила звернення до Управління 2 (Том 1 а.с.101).

15 січня 2018 року Управління 2 звернулось до ОСОБА_1 з проханням надати копії договорів оренди торгівельних площ та розрахункових документів, які підтверджують сплату коштів за придбання магазину (Том 1 а.с.98).

02 лютого 2018 року ОСОБА_1 надіслав до Управління 2 завірену ним копію квитанції до прибуткового касового ордеру (без номеру) від 12 серпня 2016 року (Том 1 а.с.55, 87, 99).

У квитанції зазначено, що прийнято від ОСОБА_1 100000 грн. (виплата за магазин №54).

На квитанції міститься підпис касира (не вказано анкетних даних) та відтиск мастичної печатки Товариства.

13 лютого 2018 року керівник Управління 2 прийняв наказ №279 про проведення фактичної перевірки Товариства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій за період з 13 лютого 2015 року по 22 лютого 2018 року (Том 1 а.с.94).

Перевірка проведена з 13 по 22 лютого 2018 року (Том 1 а.с.34-35).

Акт перевірки складено 22 лютого 2018 року.

Інспектори встановили наступне:

- 12 серпня 2016 року ОСОБА_1 сплатив до каси Товариства 100000 грн., що доводиться змістом квитанції до прибуткового касового ордеру, які неоприбутковані у касі підприємства (відсутність записів у касовій книзі);

- перевищення залишку готівки у касі на суму 272786,62 грн.

До перевірки надано видаткові касові ордери від 28 та 29 березня 2016 року №13 та №14 на суму 150000 грн. та 70000 грн., у яких відсутній підпис одержувача ОСОБА_2 .

Залишок готівки в касі на кінець цих днів склав 3,90 грн.

До перевірки надано видаткові касові ордери від 30 вересня та 16 листопада 2016 року №43 та №48 на суму 10448 грн. та 55915 грн., у яких відсутній підпис одержувача ОСОБА_3 .

Залишок готівки в касі на кінець цих днів склав 3,07 грн. та 4,75 грн.

Згідно наказу Товариства №1 від 05 січня 2015 року «Про встановлення ліміту каси» ліміт залишку готівки у касі на 2016 рік складає 3398 грн. (Том 1 а.с.128-129).

Під час перевірки Товариство виготовило і завірило інспекторам Управління 2 4 згаданих видаткових касових ордера, на яких відсутній підпис одержувачів коштів (Том 1 а.с.141-142).

У них відсутні підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_2

28 лютого 2018 року Товариство подало заперечення на акт перевірки (Том 1 а.с.33).

У ньому зазначає, що оригінали первинних бухгалтерських документів складались у двох екземплярах, оскільки у попередні періоди вилучались правоохоронцями та не повертались.

Пояснює, що надавали інспекторам зазначені видаткові касові ордери, які містили підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Заперечення не місить згадки про надання додатків.

Водночас, платник податків заперечив отримання коштів від ОСОБА_1 , вказуючи, що квитанція до прибуткового касового ордеру не підписана його працівником.

15 березня 2018 року керівник Управління 2 прийняв податкові повідомлення-рішення, якими до Товариства застосовано штрафні санкції у сумі 545573,24 грн. і 500000 грн. за порушення норм права з регулювання обігу готівки (Том 1 а.с.20-21).

Штрафні санкції застосовано відповідно до припису абзацу 2 та 3 пункту 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ) (Том 1 а.с.117).

За перевищення залишку готівки в касі підприємства застосовано фінансову санкцію у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки, а за не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (Том 1 а.с.44-45).

22 березня 2018 року Товариство подало скаргу до Державної фіскальної служби України на податкові повідомлення-рішення (Том 1 а.с.26-27).

У додатках до скарги відсутні 4 згаданих видаткових касових ордери з підписами ОСОБА_3 Та ОСОБА_2 .

Товариство подало до суду ті 4 видаткові касові ордери з підписами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про отримання коштів.

Судом допитувались, як свідки, ці особи.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили факт отримання коштів і стверджували, що розписувались у видаткових касових ордерах.

Судом допитано свідка ОСОБА_1 (Том 1 а.с.163).

Свідок показав, що кошти у сумі 100000 грн. оплатив адміністратору ринку «Європейський» ОСОБА_4 . Повідомив, що на той час здійснював діяльність на території ринку протягом року без укладення договору оренди магазину. ОСОБА_4 , приймаючи кошти, сповістив, що зараховані до каси ТОВ «Кіровоград-Ресурс» (далі - Товариства 2).

Судом допитано свідка ОСОБА_4 (Том 1 а.с.164).

Свідок показав, що станом на 2016 рік ринок «Європейський» перебував у власності Товариства, яке передало його у користування Товариству 2. Зазначив, що обіймав посаду керівника Товариства 2 і прийняв кошти від ОСОБА_1 за оренду торгівельного магазину. Пояснив, що фактично Товариство та Товариство 2 використовували одне приміщення, де у сейфі зберігались їх мастичні печатки. Наявність відтиску мастичної печатки Товариства на квитанції до прибуткового касового ордера стосовно прийняття коштів від ОСОБА_1 пояснив технічною помилкою.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) станом на 12 серпня 2016 року керівником Товариства значилась ОСОБА_5 (Том 1 а.с.213-214).

Згідно витягу з Реєстру станом на 12 серпня 2016 року посаду керівника Товариства 2 обіймав ОСОБА_4 (Том 1 а.с.159, 162, Том 2 а.с.107-113).

Свідок ОСОБА_5 показала, що з 2011 року по осінь 2016 року працювала у Товаристві. Останні 2 роки обіймала посаду керівника. Зазначила, що у видаткових касових ордерах, у яких відсутній підпис свідка ОСОБА_2 , наявний її підпис, як керівника Товариства. Оглянувши квитанцію до прибуткового касового ордеру від 12 серпня 2016 року, заперечила наявність власного підпису. Повідомила, що станом на згадану дату Товариство не могло прийняти кошти від ОСОБА_1 щодо оренди торгівельного магазину, оскільки комплекс нерухомого майна ринку перебував у оренді Товариства 2. Показала, що у Товариства і Товариства 2 бухгалтерські документи зберігались в одному місці, що призвело до помилки у проставленні відтиску мастичної печатки на квитанції до прибуткового касового ордеру (Том 2 а.с.84).

Судом встановлено, що станом на 12 серпня 2016 року комплекс нерухомого майна ринку «Європейський» перебував у оренді Товариства 2 на підставі договору оренди від 30 січня 2013 року, який укладено з Товариством (Том 1 а.с.198-207).

Товариство 2 надало до суду прибутковий касовий ордер №44 від 12 серпня 2016 року про прийняття від ОСОБА_1 коштів за оплату права оренди магазину №54 (Том 1 а.с.208).

Касовий ордер містить підпис ОСОБА_4 , як особи, що прийняла кошти.

01 травня 2014 року керівник Товариства прийняла розпорядження №01/05В «Про запровадження дублювання первинних бухгалтерських документів» (Том 2 а.с.8).

Ухвалами Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 січня та 13 березня 2013 року надано дозволи правоохоронцям на тимчасове вилучення документів бухгалтерського обліку Товариства (Том 2 а.с.9-16).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 15 березня 2018 року, яким накладено штрафну санкцію у сумі 500000 грн. за не оприбуткування готівкових коштів у сумі 100000 грн.

Проаналізувавши у сукупності докази, суд зробив висновок, що кошти прийняв керівник Товариства 2 ОСОБА_4 .

Такий факт доводиться аналізом показань свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та відомостями з Реєстру.

Станом на 12 серпня 2016 року ОСОБА_4 обіймав посаду керівника Товариства 2.

Свідок ОСОБА_1 показав, що кошти передав ОСОБА_4 за оренду торгівельного магазину на території ринку «Європейський».

Комплекс нерухомого майна ринку перебував на законних підставах у користуванні Товариства 2.

Товариство 2 визнало факт отримання коштів від ОСОБА_1 , надавши прибутковий касовий ордер.

Керівник Товариства Зозуля Т.А. спростувала наявність власного підпису на корінці квитанції до прибуткового касового ордеру від 12 серпня 2016 року.

Наявність відтиску мастичної печатки юридичної особи на квитанції до прибуткового касового ордеру повинно засвідчувати, що кошти прийняла службова особа цієї ж юридичної особи.

У даному випадку кошти у ОСОБА_1 прийняла службова особа Товариства 2, засвідчивши такий факт відтиском мастичної печатки Товариства.

Отже, має місце очевидна помилка, яка пояснюється тим, що фактично бухгалтерії Товариства та Товариства 2 знаходились за однією адресою.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що кошти у сумі 100000 грн. 12 серпня 2016 року прийняло не Товариство.

Порушення порядку оприбуткування цих коштів Товариством 2 та не відображення у відповідних звітах не спростовує факту отримання коштів.

Тому, суд зробив висновок, що Товариство не мало фінансових відносин з ОСОБА_1 .

Таким чином, податкове повідомлення-рішення про накладення штрафної санкції за не оприбуткування готівкових коштів протиправне та його належить скасувати, задовільнивши позов у цій частині вимог (порушення припису пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України).

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 15 березня 2018 року, яким накладено штрафну санкцію у сумі 545573,24 грн. за перевищення залишку готівки у касі підприємства.

Проаналізувавши докази у справі, суд зробив висновок, що у видаткових касових ордерах №13 та №14 від 28 та 29 березня 2016 року і №43 та №48 від 30 вересня та 16 листопада 2016 року з`явилися підписи одержувачів коштів ( ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ) після проведення перевірки податковим органом.

Це доводиться наступним.

На вимогу інспекторів Товариство надало належним чином засвідчені копії 4 видаткових ордерів, на яких відсутній підпис одержувачів коштів (Том 1 а.с.140-142).

Товариство, ставлячи під сумнів правильність висновків акту перевірки, подало до Управління заперечення, не надавши видаткові касові ордери з підписами одержувачів коштів (Том 1 а.с.33).

Оскаржуючи податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, Товариство також не надало видаткові касові ордери з підписами одержувачів коштів (Том 1 а.с.26-27).

Тому, суд зробив висновок, що підписи одержувачів коштів з`явились у видаткових касових ордерах після 22 березня 2018 року (після подання скарги на податкові повідомлення-рішення у адміністративному порядку) (Том 1 а.с.26-27).

Спірні правовідносини врегульовані приписами Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі - Положення), яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637.

Приписами пункту 3.5 Положення встановлено, що для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Відповідно до приписів 7.24 Положення у разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 3.5 цього Положення), сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

Приписами пункту 5.2 Положення визначено, що установлення ліміту каси проводиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі (додаток 8), що підписується головним (старшим)

бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою).

Товариство встановило ліміт каси упродовж 2016 року у сумі 3398 грн. (Том 1 а.с.128-129).

Отже, 28 та 29 березня, 30 вересня та 16 листопада 2016 року Товариство допустило перевищення залишку готівки в касі на загальну суму 272786,62 грн. (Том 1 а.с.54).

Відповідальність за таке порушення станом на день прийняття податкового повідомлення-рішення встановлювалась приписами абзацу 2 пункту 1 Указу.

Цією нормою права установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Таким чином, Управління застосувало санкцію у відповідності до припису Указу.

За таке порушення не передбачена відповідальність жодним законом, тому застосування штрафних санкцій на підставі припису Указу є обґрунтованим.

Такий висновок зробив і Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №1340/3510/18 (Том 2 а.с.95-102).

Тому, суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині вимог.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 15683,60 грн. (Том 1 а.с.4).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС України.

Позов задоволено на 47,82%.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 15 березня 2018 року, яким на товариство з обмеженою відповідальністю «ХХI-Вік» накладено штрафну санкцію за порушення норми права з регулювання обігу готівки у сумі 500000 грн.

В іншій частині вимог позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ХХI-Вік» судові витрати у сумі 7499,90 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей