Справа № 620/2574/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2574/20 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 01.07.2020 про накладення штрафу у сумі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №62149153.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки 17.06.2020 Головне управління отримало постанову від 15.05.2020 про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн., яку 26.06.2020 оскаржило до суду. Вважає, що оскільки позов ще не розглянутий судом, то постанова не набрала чинності, у зв`язку з чим у державного виконавця не було правових підстав для накладення повторного штрафу. Крім того зазначив, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 у справі № 620/411/19 позивачем був проведений розрахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати за період з 01.10.1982 по 16.06.1984 за даними довідки про прийняття валюти для зарахування на поточний рахунок у Зовнішньоекономбанку СРСР (суми взяті із колонки інвалютні рублі та переведені у гривні) та з 01.09.1984 по 30.11.1987 згідно з довідками про заробітну плату, що знаходяться в пенсійній справі, а також за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2007 за даними системи персоніфікованого обліку. Вказане свідчить про виконання судового рішення у повному обсязі.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити з підстав, які аналогічними тим, що наведені у позовній заяві. При цьому, апелянт зазначає, що спірна постанова винесена під час оскарження першої постанови про накладення штрафу від 15.06.2020 р. на суму 5 100,00 грн. Під час звернення до суду першої інстанції, позовна заява була тільки подана, а тому апелянт не мав можливості надати суду номеру справи, а тому неврахування судом першої інстанції вказаної обставини призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу, в установлений судом строк подано не було.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 у справі № 620/411/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2019, позов задоволено повністю, визнано протиправними дії Чернігівського ОУПФ України щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Лівії з 03.10.1982 по 16.06.1984, зобов`язано Чернігівське ОУПФ України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком з урахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Лівії з 03.10.1982 по 16.06.1984.

Виконавчий лист по адміністративній справі виданий Чернігівським окружним адміністративним судом 19.08.2019.

На вимогу відповідача про негайне виконання рішення суду у виконавчому провадженні №59862758, відкритому 21.08.2019 на підставі виконавчого листа у справі №620/411/19, позивач листом від 27.12.2019 №15324/03-14 повідомив державного виконавця, що 01.08.2019 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії за віком з урахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Лівії з 03.10.1982 по 16.06.1984. Станом на 01.12.2019 розмір пенсії склав 2383,51 грн.

08.01.2020 державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №59862758 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 08.01.2023.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2020, на підставі виконавчого листа № 620/411/19, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 19.08.2019, та заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2020, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Семиразумом Євгенієм Володимировичем (далі - державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62149153, якою, зокрема, боржнику запропоновано самостійно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

04.06.2020 державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа №620/411/19, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 19.08.2019, складено Акт державного виконавця, яким встановлено, що боржником рішення суду не виконано.

Листом від 05.06.2020 №2500-0339-8/20369 позивач повідомив відповідачу, що рішення суду у справі №620/411/19 виконано ним, оскільки з 01.08.2019 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії за віком з урахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Лівії з 03.10.1982 по 16.06.1984. До вказаного листа додав вищевказаний лист від 27.12.2019 №15324/03-14 про виконання рішення суду.

12.06.2020 ОСОБА_1 подав державному виконавцю заяву, в якій зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок його пенсії без врахування курсу чека 4,6 відносно інвалютного карбованця, в результаті чого ОСОБА_1 отримує пенсію на 500,00 грн. менше, ніж до перерахунку.

15.06.2020 державним виконавцем, за невиконання рішення суду без поважних причин, винесено постанову про накладення штрафу, якою на позивача (боржника) накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з попередженням про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

01.07.2020 державним виконавцем, за повторне невиконання рішення суду без поважних причин, винесено постанову про накладення штрафу, якою на позивача (боржника) накладено штраф на користь держави у розмірі 10 200,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з попередженням про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, яка підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 у справі №620/411/19 позивачем не виконано, а тому визнав дії відповідача щодо винесення постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 01.07.2020 про накладення штрафу у сумі 10 200,00 грн у виконавчому провадженні ВП №62149153 правомірними.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 5, 6 статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

У свою чергу порядок виконання таких рішень передбачений Розділом VIII Закону №1404-VІІІ.

Так, ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

З аналізу викладеної норми слідує, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу, зокрема, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області ОСОБА_1 був проведений розрахунок пенсії із врахуванням заробітної плати за період з 01.10.1982 по 16.06.1984 за даними довідки про прийняття валюти для зарахування на поточний рахунок у Зовнішньоекономбанку СРСР (суми взяті із колонки інвалютні рублі та переведені у гривні) - з 01.09.1984 по 30.11.1987 |згідно з довідками про заробітну плату, що знаходяться в пенсійній справі, та за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2007 - за даними системи персоніфікованого обліку.

Позивач вважає, що за документами, які містяться в пенсійній справі, ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії відповідно до судового рішення у справі № 620/411/19.

З пояснень позивача вбачається, що 11.06.2020 до відділу звернувся стягувач із заявою, в якій вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області при перерахунку пенсії було невірно застосовано балансову вартість інвалютного карбованця до радянського карбованця, яка склала 1:1. В додаток до заяви ОСОБА_1 надав лист "ВЕБ РФ" №5928/W00000 від 11.03.2020, в якому вказано, що за період 1982 - 1985 року інвалютні рублі були переведені в чеки по курсу 4,6.

Також позивач у позові вказує, що в пенсійній справі відсутня довідка (довідки) про заробітну плату за період закордонного відрядження в Лівії, ОСОБА_1 такі довідки до Головного управління не надавав, а в судовому рішенні не вказано, на підставі яких документів та які суми заробітку необхідно врахувати для обчислення пенсії.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 05.07.2019 у справі №620/411/19 зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, разом із заявою щодо врахування при обчисленні пенсії заробітної плати за період з 03.10.1983 по 16.06.1984 позивачем було подано до пенсійного органу довідку про прийом валюти для зарахування на поточний рахунок у Зовнішторгбанк СРСР від ОСОБА_1 за період з жовтня 1982 року по червень 1984 року із зазначенням, що сума заробітної плати за вказаний період була інвертована у радянські карбованці за відповідним курсом.

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою ДК "Зовнішекономбанк" від 05.12.2013 №20528/К20004 балансова вартість інвалютного карбованця до радянського карбованця складала 1:1.

Також Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 05.07.2019 у справі №620/411/19 зазначив, що незважаючи на те, що кошти позивачу нараховувались у іноземній валюті, однак виплачувались позивачу вже в національній валюті - радянських карбованцях, що вбачається з копії виписки по рахунку позивача, довідці по рахунку позивача за період з 01.01.1970 по 24.09.1984 та довідкою про прийом валюти для зарахування на поточний рахунок у Зовнішторгбанк СРСР від ОСОБА_1 за період з жовтня 1982 року по червень 1984 року.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції відхилив посилання позивача на той факт, що в пенсійній справі відсутня довідка (довідки) про заробітну плату за період закордонного відрядження в Лівії, ОСОБА_1 такі довідки до Головного управління не надавав, а в судовому рішенні не вказано, на підставі яких документів та які суми заробітку необхідно врахувати для обчислення пенсії.

Крім того суд зазначив, що відповідно до листа "ВЭБ.РФ" від 11.03.2020 №5928/W00000, наявного в матеріалах справи, розрахунок з працівниками проводився в чековому вираженні. Інвалютні рублі були переведені в чеки по курсу 4,6 /за період 1982-1985 роки.

Також суд першої інстанції відхилив посилання позивача на факт оскарження Головним управлінням - 26.06.2020 первинної постанови від 15.06.2020 про накладення штрафу у сумі 5 100,00 грн, оскільки матеріали справи та копії матеріалів виконавчого провадження, надані державним виконавцем на вимогу суду, не містять будь-яких належних та допустимих доказів оскарження Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області вищевказаної постанови про накладення штрафу у сумі 5 100,00 грн.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що до апеляційної скарги позивачем було долучено рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 р. у справі № 620/2340/20 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області в особі: Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови. Вказаним судовим рішенням визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 15.06.2020 р. ВП № 62149153 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

Відповідно до відомостей, розміщених на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, які в силу Закону України «Про доступ до судових рішень» є офіційними та можуть бути використані судом в якості доказової бази, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 р. у справі № 620/2340/20 набрало законної сили 07.08.2020 р.

Таким чином, оскільки постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 15.06.2020 р. ВП № 62149153 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн, яка фактично стала підставою для винесення оскаржуваної постанови від 01.07.2020 р. про накладення штрафу у сумі 10 200,00 грн у цьому ж виконавчому провадженні, - скасована в судовому порядку, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 01.07.2020 про накладення штрафу у сумі 10 200,00 грн. у виконавчому провадженні ВП № 62149153.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, без надання належної оцінки доказам у справі, а тому підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 317 КАС України апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 287, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 01.07.2020 про накладення штрафу у сумі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №62149153.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

М.І. Кобаль