Справа № 404/2657/20
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2657/20
Номер провадження 2-а/404/235/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Барахманської А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ), до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича (перший батальйон, перша рота) (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22Б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22Б), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2433927 від 24 квітня 2020 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Бершадської О.В. від 21 травня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 36).

У зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2 , з посади судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 23.06.2020 року та наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25.06.2020 року № 121-ОС/д, враховуючи що суддя ОСОБА_2 у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, відповідно до наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда про передачу справ № 18-АГ від 26.06.2020 року, невирішені судові справи передані для повторного автоматизованого розподілу, та згідно з пунктом 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 404/2657/20, № провадження 2-а/404/235/20 (розпорядження № 271 від 16.07.2020 року керівника апарату Кіровського районного суду міста Кіровограда «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи»).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/2657/20, № провадження 2-а/404/235/20 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д.

Адміністартивну справу № 404/2657/20, № провадження 2-а/404/235/20 прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 21 вересня 2020 року на 12.00 год. (ухвала судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04.08.2020 року) (а.с. 80).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовні заяві. Зазначив, що 24 квітня 2020 року близько 10:02 години рухався на автомобіль HYUNDAI Veracruz, державний номерний знак НОМЕР_1 у населеному пункті Пантаївка, був зупинений працівниками патрульної поліції які повідомили його про порушення Правил дорожнього руху, однак позивач з даними обставинами не згоден. Вказує, що рухався на транспортному засобі з дозволеною швидкістю поза межами населеного пункту. Зауважив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення працівник патрульної поліції не надав права скористатись позивачу юридичною допомогою, при цьому як зазначив позивач розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на дорозі, що на його думку є порушенням чинних норм законодавства. Відтак позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАК № 2433927 від 24 квітня 2020 року.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Бобров Владислав Володимирович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, (а.с. 41, 85).

У встановлений ухвалою строк від інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича (по справі відповідач) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивачем порушено Правила дорожнього руху, що останньому було роз`яснено його права та обов`язки, а також оскаржувана постанова складена відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395. Відповідач в своєму відзиві зазначає що, позивачем було порушено вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху, зазначене правопорушення зафіксовано вимірювачем швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, дані обставини також зафіксовано на відеозаписах які було додано до відзиву. Відповідач вказував, що розглядаючи адміністративну справу він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 42-69).

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 40, 86), причини неявки суду не повідомив, відзиву на адміністративний позов до суду не подавав.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенантом поліції Бобровим Владиславом Володимировичем складено постанову серії ЕАК № 2433927 від 24 квітня 2020 року, в якій зазначено, що 24 квітня 2020 року о 10 год. 02 хв. в населеному пункті Пантаївка, водій керував транспортним засобом HYUNDAI Veracruz, державний номерний знак НОМЕР_1 перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті на 30 км/год, а саме рухався зі швидкістю 80 км/год, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху. До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до пункту 12.9. «б» Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (пункт 12.4 Правил дорожнього руху).

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину містить склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Cтаттею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного пункту 12.4 Правил дорожнього руху обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCam 703.

На підтвердження вчинення позивачем порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху відповідачем надано до матеріалів справи диск DVD-RV з відеозаписом та фотографіями, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 (серійний номер ТС 000703).

При цьому позивач вказує на розбіжності в номерах вказаного приладу та вважає, що в постанові вказаний інший прилад вимірювання, ніж той що поданий як доказ.

Наявним в матеріалах справи фотознімком, зробленим за допомогою вказаного приладу, зафіксовано рух автомобіля HYUNDAI Veracruz, державний номерний знак НОМЕР_1 , на недозволеній швидкості 80 км/год. А також на фотознімку за допомогою карти зафіксовано місцезнаходження автомобіля позивача в населеному пункті, Пантаївка, крім цього вказана обставина підтверджується роздруківкою ділянки дороги на якій вчинено адміністративне правопорушення, що свідчить про вчинення позивачем порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 Кодексу адміністративного судочинства).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 за № UA-MI/I-2903-2012, затверджений тип засобу вимірювальної техніки, вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam зареєстровано в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № У3197-12 (а.с. 60).

Як вбачається зі змісту свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16811 яке чинне до 23 жовтня 2020 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів»» Мінекономрозвитку України, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000703 (виробник Laser Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +-2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, =- 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.(а.с. 59).

Враховуючи викладене, прилад TruCam LTI 20/20 № ТС000703 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.

Суд не приймає доводи позивача щодо розбіжності в номерах приладу та вважає, що зазначення останніх цифр «703» в оскаржувані постанові є ідентифікуючою ознакою вимірювального приладу, що наданий як доказ фіксації правопорушення, а тому вимірювання приладом TruCam LTI 20/20 № ТС000703 є допустиим та належним доказом в розумінні статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо порушення відповідачем стосовно позивача вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зазначає, що за змістом статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поділяються на загальні, які має кожна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також права, якими особа наділяється при розгляді справи.

Положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає застосування адміністративного арешту.

Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. При цьому суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку.

За таких обставин, доводи позивача щодо порушення його прав про складання постанови про адміністративні правопорушення на місці вчиненя самого правопорушення та ненадання йому можливості скористатися правничою допомогою є необґрунтованими та відхиляються судом.

Крім цього суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно розбіжностей в часі розгляду справи про адміністративне правопорушення, що вказане в оскаржуваній постанові, з початком розгляду справи про адміністративне правопорушення зафіксоване на відеозаписі, оскільки часткова невідповідність зазначеного у постанові про адміністративне правопорушення часу розгляду справи з фактичним часом вчинення адміністративного правопорушення не може бути підставою для визнання особи не винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що постанова серії ЕАК № 2433927 від 24.04.2020 року винесена відповідачем з дотриманням встановленої законом процедури та на підставі належних і допустимих доказів.

Також на доводи позивача, що контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації, суд вказує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Крім цього суд зазначає що, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 77, 159, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК № 2433927 від 24.04.2020 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича (перший батальйон, перша рота) (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22Б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22Б), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.09.2020 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда