Справа № 335/6717/20
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6717/20 2-а/335/238/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Каравайко В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП Запорізького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Щеглова Дмитра Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського ГРПП Запорізького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Щеглова Дмитра Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 340290 від 28.07.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу розміром 425,00 грн.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а під час розгляду справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України. З наведених підстав просив задовольнити позов та скасувати вищезазначену постанову відповідача та стягнути судові витрати.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 20.08.2020 в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст. ст. 268, 272, 286 КАС України, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача адвокат Козлов О.Ю. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення БАА № 340290 від 28.07.2020, прийнятої відповідачем, 28.07.2020 о 10:40 год. позивач, керуючи автомобілем «ГАЗ 330202», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись у АДРЕСА_1 , без свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 (а.с. 8).

При цьому, у спірній постанові відповідачем не конкретизовано, яке саме порушення допущено позивачем із пункту 2.1 ПДР України, які порушив позивач.

Також слід зауважити, що позивач у позові зазначає, що відповідачем було допущені порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та порушені вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем пояснення позивача не були спростовані, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, і вважає за можливе покласти їх в основу як докази обставин, на які він посилається в обґрунтування заявленого позову.

Відтак, встановлення в діях позивача порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху України та притягнення за це порушення позивача до відповідальності суд вважає необґрунтованим, оскільки вказаний пункт встановлює обв`язок водія мати при собі не лише реєстраційний документ на транспортний засіб (п. 2.1 «б» ПДР України). Відтак, відповідачем взагалі не зазначено, яке саме порушення допущено позивачем із пункту 2.1 ПДР України.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до п. 2.1 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно із п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил.

У позовній заяві позивач посилався на необґрунтованість його зупинки поліцейським, оскільки ним не було допущено порушень вимог Правил дорожнього руху України.

З цього приводу суд зазначає, що Законом України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Так, за частиною 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідачем у даному випадку не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для зупинки транспортного засобу позивача, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та, відповідно, наявність підстав для перевірки документів, передбачених п. 2.1 Правил дорожнього руху. До того ж, з матеріалів справи слідує, що таке свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у позивача наявне.

В цей же час, відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували вищенаведені твердження позивача, не довів правомірності прийнятої постанови, а також не надав відзиву на позовну заяву і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Позовна вимога про визнання дій відповідача незаконними задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не конкретизовано, які саме дії він просить визнати незаконними. Крім того, у даному випадку юридичне значення для позивача має саме постанова про накладення адміністративного стягнення, а не дії поліцейського.

Вимога позивача, заявлена до Департаменту патрульної поліції України про стягнення судових витрат є необґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тому позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського ГРПП Запорізького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Щеглова Дмитра Ігоровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 340290 від 28.07.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу розміром 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач поліцейський ГРПП Запорізького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області сержант поліції Щеглов Дмитро Ігорович, місце проходження служби: вул. Героїв 37-го батальйону, буд. 12-Б, м. Запоріжжя, 69089.

Суддя В.В. Калюжна