Справа № 300/2028/20
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2020 р. справа № 300/2028/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо зменшення при перерахунку пенсії до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено пенсію, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.01.2016, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) 13.08.2020 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, Головне управління ПФУ в області, орган пенсійного фонду) про визнання дій протиправними щодо зменшення при перерахунку пенсії до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено пенсію, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.01.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що відповідачем протиправно, із помилковим застосуванням частини 2 статті 13 та статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", проведено перерахунок пенсії за вислугу років, зменшивши розмір процентної складової грошового забезпечення із 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, наслідком чого стало невірне визначення розміру пенсії позивачу. ОСОБА_1 вважає такі дії відповідача неправомірними, вчиненими всупереч нормам чинного законодавства, які грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному розмірі. На переконання позивача для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми закону, що визначають його розмір у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, які діяли саме на момент первинного призначення пенсії, а розмір уже призначеної пенсії в процентному співвідношенні в наслідок чергових перерахунків не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства, з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.

Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення при перерахунку розміру пенсії до 70 відсотків сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління ПФУ в області здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.21-22).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву №0900-0802-8/15439 від 28.08.2020, який надійшов на адресу суду 03.09.2020, із відповідними письмовими доказами (а.с.27-32, 33-45). У відзиві представник Головного управління ПФУ в області зазначив, що згідно положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу - 16.03.2002, розрахований відповідачем відповідно до вислуги років загальний розмір пенсії, обчислений за правилами статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", дійсно становив 85% відповідних сум грошового забезпечення, так як максимальне значення такої величини на той час могло дорівнювати 85 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Із розрахунку 85 відсотків сум грошового забезпечення позивачу призначено і обчислено пенсію за вислугу років. З 01.01.2003 пенсію позивачу перераховано та обчислено у розмірі 90% суми грошового забезпечення, відповідно до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №51-IV від 04.07.2002, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік". Аналогічно й відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та Законів України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011, "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014, на момент проведення чергового перерахунку пенсії позивачу у 2018 році, максимальний розмір пенсії, обчислений згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", становив 70% відповідних сум грошового забезпечення. А тому, враховуючи наведені зміни у законі, відповідачем правомірно з 01.01.2016 здійснено перерахування пенсії позивачу в розмірі 70 відсотків сум грошового забезпечення. Зміни в законодавстві, на переконання відповідача, не призвели до зниження розміру пенсій, а навпаки - до її збільшення, що спростовує факт звуження прав позивача на пенсійне забезпечення. Крім того, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, підлягають залишенню без розгляду, у зв`язку з пропущенням ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом. Відтак, вимоги позивача заявлені у позовній заяві є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст адміністративного позову і відзиву на позов, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

ОСОБА_1 , як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, з 16 березня 2002 року призначена та виплачується пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за №2262-XII від 09.04.1992, згідно розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі №007127 від березня 2008 року (а.с.36).

Так, відповідно до наказу Управління Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області від 13.03.2002 за №26 о/с підполковника міліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ Коломийського міжрайонного відділу УМВС України в Івано-Франківській області, звільнено зі служби у відставку за підпунктом "а" (за віком) пункту 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 за №114 (а.с.33).

Старший оперуповноважений в ОВС групи ОП і РОС УБОЗ УМВС підполковник міліції Гладенький М.П. направив 22.03.2002 начальнику ФЕВ УМВС України в Івано-Франківській області матеріали для призначення пенсії за вислугу років на ОСОБА_1 серед яких, зокрема, заява останнього на призначення пенсії за вислугою років від 22.03.2002 (зворотній бік а.с.34, а.с.35).

Як свідчать відомості висновку про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , затвердженого начальником ФЕВ Управління МВС України в Івано-Франківській області, 29.03.2002, вислуга років становить 32 роки. Грошове забезпечення для обчислення пенсії становило: посадовий оклад - 140,00 гривень, оклад за військове звання - 130,00 гривень, процентна надбавка за вислугу років 40% - 108,00 гривень, надбавка по Указу Президента - 76,22 гривень, надбавка за ОУС, УБОЗ - 83,30 гривень, надбавка за таємність - 14,25 гривень (а.с.33).

Аналогічно, згідно розрахунку вислуги років на пенсію працівника органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_1 (зворотній бік а.с.35), складеного начальником пенсійного відділу-відділення УФРЕ-ВФРЕ Управлінням МВС України в Івано-Франківській області, вислуга років ОСОБА_1 для призначення пенсії складала 32 роки 9 місяців 3 дні (в календарному обчисленні - 27 років 19 днів, в пільговому обчисленні - 32 роки 9 місяців 3 дні).

Законом України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 за №103/96-ВР до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" було внесено зміни, за змістом яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85% відповідних сум грошового забезпечення. На підставі цієї норми Закону пенсію позивачу призначено у розмірі 85%, що підтверджується копією висновку про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , наявного в матеріалах справи (а.с.33).

В подальшому, зважаючи на загальну вислугу років (32 роки 9 місяців 3 дні), з 01.01.2003 пенсію позивачу перераховано та обчислено у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №51-IV від 04.07.2002, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік". Така обставина підтверджується поясненнями відповідача, наведеними у відзиві на позов (а.с.28).

Відповідно до протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 за №00-7127 (МВС) від 01.01.2015, грошове забезпечення для обчислення пенсії становило: посадовий оклад - 950,00 гривень, оклад за військове звання - 130,00 гривень, процентна надбавка за вислугу років 40% - 432,00 гривень, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за умови режимних обмежень (10%) - 95,00 гривень, надбавка за виконання особливо важливих завдань (42%) - 635,04 гривень, надбавка за оперативно-розшукову діяльність (18%) - 171,00 гривень, надбавка за службу в спецпідрозділах по боротьбі з організованою злочинністю (28%) - 266,00 гривень та премія (17%) - 455,44 гривень. Максимальний розмір грошового забезпечення - 90% (а.с.13).

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також - Постанова №103).

Керуючись Постановою №103, Ліквідаційною комісією Управлінням Міністерства внутрішніх з справ України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - Ліквідаційна комісія Управління МВС України в області) 16.03.2018 видано довідку за №662/8-18 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, за змістом якої посадовий оклад позивача становить - 2 700,00 гривень, оклад за військовим званням (підполковник поліції) - 2 200,00 гривень, процентна надбавка за вислугу років 50% - 2 450,00 гривень, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 270,00 гривень та премія 4% - 304,80 гривень (а.с.14, зворотній бік а.с.42).

Головним управлінням ПФУ в області на підставі вказаної нової довідки про розмір грошового забезпечення, з 01.05.2018 проведено ОСОБА_1 відповідний перерахунок пенсії, підтвердженням чого є протокол про перерахунок пенсії від 04.04.2018 (зворотній бік а.с.41). При цьому, відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення - 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 за №1166-7 (надалі по тексту також - Закон №1166-7).

Позивач дізнавшись про зменшення розміру пенсії з 90% на 70%, 09.06.2020 звернувся до Головного управління ПФУ в області із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії із врахуванням основного розміру грошового забезпечення в значенні 90% (а.с.10).

У відповідь на таке звернення органом пенсійного фонду надано відповідь, оформлену листом за №1610-1683/К-02/8-0900/20 від 15.06.2020, яким ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за №2262-XII від 09.04.1992, із змінами внесеними Законом №1166-7, при здійсненні перерахунку розмір пенсії за вислугу років не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому пенсія позивачу визначено саме виходячи із розміру 70% сум грошового забезпечення, згідно із відомостями, зазначеними у останній довідці, поданої у березні 2018 року Ліквідаційною комісією Управління МВС України в області для такого перерахунку (а.с.11).

Позивач, не погоджуючись із застосованим обмеженням щодо максимального розміру пенсії, в результаті проведеного у березні 2018 року перерахунку, і вважаючи вказані дії відповідача протиправними, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина 1 статті 46 Конституції України).

Згідно статті 23-1 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 за №565-ХІІ пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також - Закон №2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення у травні 2018 року перерахунку пенсії, суд виходить із наступного.

За приписами частин 3 і 4 статті 63 Закону №2262-XII (в редакції чинній на момент перерахунку пенсії) перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення.

Як уже зазначалось вище судом, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 3 якої (в редакції чинній на час перерахунку), перерахунку з 1 січня 2016 року підлягають пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

За змістом абзаців 2, 3 та 4 пункту 3 Постанови №103 (в редакції чинній на час перерахунку) виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також - Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Пунктами 1, 2 та 3 Порядку №45 (в редакції чинній на час перерахунку) визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі по тексту також - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (надалі по тексту також - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі по тексту також - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі по тексту також - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій за правилами коментованого Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів адміністративної справи, відповідачем у травні 2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій, виданої Ліквідаційною комісією Управління МВС України в області 16.03.2018 за №662/8-18, та на підставі Постанови №103 проведено позивачу перерахунок пенсії (зворотній бік а.с.41, 42).

При проведенні такого перерахунку пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення - 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій Головне управління ПФУ в області обґрунтовує необхідністю застосування основного розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, встановленого законодавством на момент проведення чергового перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції станом на 04.04.2018 (а.с.11-12).

Суд не погоджується з такими доводами відповідача і відповідно обґрунтуванням правомірності своїх дій, виходячи з наступного.

Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) право на пенсію за вислугою років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за

контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

У 2002 році у вказану статтю знову були внесені зміни Законом №51-IV від 04.07.2002, які набрали чинності з 01.01.2003, згідно яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд констатує, що так як загальна вислуга років позивача станом на день призначення пенсії становила 32 роки 9 місяці 3 дня, що відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ, при обчисленні давала можливість визначити відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення в значенні 90%, то відповідний перерахунок пенсії згідно Закону №51-IV від 04.07.2002, є правомірним набуттям позивачем спірного розміру відсоткового значення.

Як уже зазначалось судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем здійснювались перерахунки пенсії позивача відповідно до черговості змін, внесених до Закону №2262-ХІІ.

Так, надалі, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII, який набрав чинності 19.04.2014, вкотре внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (на підставі якої позивачеві в квітні 2018 року обраховано спірний розмір пенсії), згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).

Таким чином, з 19.04.2014 положення частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин (04.04.2018) було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Суд наполягає на тому, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Більше того, положення Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII про зменшення граничного розміру грошового забезпечення до 70% не містить будь-яких положень, якими б врегульовано питання перерахунку пенсії, призначених і обчислених до 19.04.2014. При цьому, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, містить умови наступного змісту - обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

Адміністративна справа №300/2028/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо зменшення при перерахунку пенсії до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено пенсію, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.01.2016, - відповідає ознакам типової справи, визначених у рішенні суду, ухваленого за результатом розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 КАС України).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на виконання Постанови №103, протиправно зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, згідно зазначених рішень Конституційного Суду України, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, останні не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Стосовно доводів відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову в частині позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, у зв`язку з пропущенням позивачем шестимісячного строку звернення до суду, суд відзначає слідуюче.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У випадку, який досліджується судом Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (в редакції чинній на час проведення спірного перерахунку) врегульовує відповідний перерахунок пенсії колишнім працівникам органів внутрішніх справ саме з 01.01.2016.

Позивач в адміністративному позові просить зобов`язати Головне управління ПФУ в області здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016, так як того вимагав пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що спірний перерахунок проведений 04 квітня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Відповідач вчинив дії і провів оскаржуваний перерахунок з 1 травня 2018 року (зворотній бік а.с.41).

Як стверджує позивач, він звернувся до відповідача у червні 2020 року із заявою про проведення нового перерахунку пенсії та збільшення (відновлення) її основного розміру до 90 відсотків сум грошового забезпечення (а.с.10), у задоволенні якої відповідачем відмовлено.

Така обставина підтверджується наявним в матеріалах справи листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1610-1683/К-02/8-0900/20 від 15.06.2020 (а.с.11).

Таким чином, ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, тільки в червні 2020 року, і в суд позивач звернувся 13.08.2020.

На підтвердження доводів про обізнаність позивача щодо зменшення розміру відсоткової складової своєї пенсії саме з травня 2018 року, після проведення перерахунку (з 04.04.2018), орган пенсійного фонду не навів будь-яких обґрунтувань та не надав жодних доказів на підтвердження даної обставини.

Відтак, у суду відсутні достатні і досвідні дані про не дотримання ОСОБА_1 строків звернення до адміністративного суду за позовом, вимоги якого вирішуються у даній справі.

Відновлення порушеного права позивача з врахуванням 90% суми грошового забезпечення, на переконання суду, повинно здійснюватися відповідно до вимог Постанови №103 з 01.01.2016, положення якої були чинними на час проведення спірного перерахунку, а доводи відповідача стосовно залишення без розгляду позовних вимог позивача, є безпідставними.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає фактичним обставинам справи та нормам закону України, в тій редакції, які були чинні на момент врегулювання спірних відносин, у зв`язку з дією яких ОСОБА_1 набув право на пенсію за вислугу років саме у розмірі 90% суми грошового забезпечення.

Серед іншого в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить згаданий вище перерахунок і виплату пенсії здійснити з умовою - у подальшому виплачувати пенсію у встановленому судом розмірі довічно.

Дана частина вимог не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Адміністративні суди вирішують спори щодо дійсного права, порушення якого мало місце до звернення до суду. В свою чергу, будь-які правовідносини на майбутнє, в тому числі з приводу порушення того чи іншого права підлягають окремому захисту за відповідним позовом. Суд позбавлений процесуальних можливостей вирішувати спір з приводу правовідносин, які не виникли та не стали спірними.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд відзначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову з вимогами немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 1 681,60 гривень згідно квитанції від 11.08.2020 за №36.19018.1/288483836 (а.с.1).

За відомостями Автоматизованої системи документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду за даним платіжним документом до бюджету проведено зарахування судового збору в сумі 1 681,60 гривень.

Ставка судового збору за подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру відповідно до вимог пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 гривень).

Із змісту позовних вимог слідує, що позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення при перерахунку пенсії позивача до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено пенсію, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.01.2016.

Таким чином позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, по якій розмір судового збору становить 840,80 гривень.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 756,72 гривень, що пропорційно становить 90 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру судового збору, який підлягав сплаті позивачем за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись частиною 2 статті 9, статтями 241-246, 382, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку і обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 1 січня 2016 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 756,72 гривень (сімсот п`ятдесят шість гривень сімдесят дві копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.