Справа № 280/2127/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 вересня 2020 року Справа № 280/2127/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8-А, ) про визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправним та скасування наказу; визнання протиправною бездіяльність щодо не реєстрації декларації, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого просить:

визнати протиправними і скасувати Припис від 13.02.2020 № 12 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області;

визнати протиправними і скасувати Наказ Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області № 10 від 28.02.2020 та зобов`язати поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 № ЗП67 на об`єкт будівництва: "Реконструкція торгівельного павільйону (А); АДРЕСА_2" шляхом внесення відповідного запису до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.02.2020 та зобов`язати зареєструвати декларацію.

Позов обґрунтовано тим, що 25.02.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на адресу ОСОБА_1 було направлено документи, а саме:направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 29.11.2019р. №450; Акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 459 від 12.12.2019; Припис від 13.02.2020 № 12 про зупинення підготовчих та будівельних робіт. 28.02.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на адресу ОСОБА_1 було направлено Лист № 1008-1.20/2/551, відповідно до якого, на підставі Наказу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області № 10 від 28.02.2020р. скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 № ЗП 67 на об`єкт будівництва: «Реконструкція торгівельного павільйону (А); АДРЕСА_2 » та виключено запис з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Позивач вважає Припис № 12 від 13.02.2020, Наказ № 10 від 28.02.2020 та дії щодо виключення запису єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів протиправними, оскільки позивач не був присутнім під час проведення перевірки та відповідачем неправильно встановлені обставини справи. 28.02.2020 ОСОБА_1 подав на реєстрацію Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, однак декларація не була зареєстрована у зв`язку з виключенням запису єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт. Такі рішення та бездіяльність відповідача позивач вважає протиправними, з чим і звертається до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач позов не визнав, 05.05.2020 надав до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначає, відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Вказана норма визначає етапи провадження містобудівної діяльності зі створення об`єкта будівництва, кожен з яких є обов`язковим та невід`ємним один від одного. Виходячи з викладеного слід розуміти, що передумовою початку проектування є отримання вихідних даних для проектування. Відповідно до п. 3.17 ДЕН А.2.2-3-2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво, проектна документація - Затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні,конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об`єктів будівництва. Документи додані позивачем до позову не є проектною документацією в розумінні законодавства а є виключно графічними кресленнями, що підтверджується саме актом передачі графічних креслень від 02.10.2016 року та поясненнями ОСОБА_2 . Вищезазначене свідчить про те, що позивачем в декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 № ЗІ 767, наведено недостовірні дані, які є ознакою самочинного будівництва. Наказом відповідача від 28.02.2020 № 10 було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 №ЗП67. Листом від 28.02.2020 № 1008-1.20/2/551 позивача було повідомлено про скасування реєстрації декларації від 21.10.2016 №ЗП67. Вказане повідомлення було отримано позивачем 04.03.2020. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.03.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 30.04.2020.

Ухвалою суду від 30.04.2020 підготовче засідання відкладено на 28.05.2020.

Протокольною ухвалою суду від 28.05.2020 підготовче засідання відкладено на 18.06.2020.

Ухвалою суду від 18.06.2020 підготовче засідання відкладено до 13.08.2020.

Протокольною ухвалою суду від 13.08.2020 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду на 13.08.2020. Протокольною ухвалою суду від 13.08.2020 відкладено судове засідання на 27.08.2020.

Протокольною ухвалою суду від 27.08.2020 розгляд справи відкладено на 08.09.2020.

08.09.2020 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в письмовому порядку. Представник відповідача не заперечив проти поданого клопотання.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VІ), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону № 3038-VІ управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (частини перша, друга статті 41 Закону № 3038-VІ). Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VІ посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 3038-VІ замовник має право виконувати будівельні роботи після: (1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; (2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; (3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Серед документів, що дають право виконувати будівельні роботи, містобудівні умови та обмеження, як окремий документ, який необхідний для виконання будівельних робіт, не визначений.

Згідно з частиною п`ятою статті 34 Закону № 3038-VІ контроль за виконанням підготовчих робіт з винесення інженерних мереж, будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VІ у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553). Цей Порядок (у редакції чинній на дату виникнення правовідносин) визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Пунктом 11 Порядку № 553 визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право:

1) безперешкодного доступу на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом;

3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

8) отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

9) вимагати у випадках, передбачених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Пунктом 17 Порядку № 553 визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

На адресу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області надійшло звернення Запорізької місцевої прокуратури №1 за вих. №115-3520вих19 від 07.11.2019, відповідно до якої просять в межах наданих повноважень провести перевірку з питань дотримання вимог архітектурно-будівельного законодавства під час проведення реконструкції торгівельних павільйонів за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , оскільки по факту відбувається капітальне будівництво нових об`єктів, для яких передбачено іншу процедуру та порядок оформлення дозвільних документів.

15.11.2019 за вих. №1008-1.20/2/2417 Департаментом на адресу ОСОБА_1 направлено лист, зокрема, щодо проведення позапланової перевірки 29.11.2019 на об`єкті: «реконструкція торговельного павільйону (Літ. «А») по АДРЕСА_2 ).

В період з 29.11.2019 по 12.12.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 29.11.2019 №450 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва: «Реконструкція торгівельного павільйону (А); АДРЕСА_2».

За результатами перевірки складено Акт № 459 від 12.12.2019, за висновками якого встановлено порушення вимог містобудівного законодавства, а саме: протягом здійснення позапланової перевірки замовником будівництва ОСОБА_1 до Департаменту не було надано документів, які зазначені в декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 №ЗП67 щодо об`єкту: «Реконструкція торгівельного павільйону (Літ «А») по АДРЕСА_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .) та які б підтверджували повноваження відповідальних осіб, а саме: проектну документацію, розроблену ФОП ОСОБА_2 ; відповідні накази про призначення відповідальних осіб: проектувальника та авторського нагляду, наказ ФОП ОСОБА_2 про призначення ГАПа та відповідального за авторський нагляд від 09.09.2016, №42ПТ-2016, щодо головного архітектора проекту - ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_2 . Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 11.12.2019 та ОСОБА_3 від 10.12.2019 Департаменту стало відомо про те, що договори на проектування та здійснення авторського нагляду, здійснення нагляду з ОСОБА_1 було укладено, але фактично авторський нагляд та технічний нагляд на зазначеному об`єкті не здійснювався. Проектна документація ФОП ОСОБА_2 не була розроблена та не була передана замовнику, не була ним затверджена, оскільки замовником ОСОБА_1 не було надано необхідні вихідні дані для проектування, а саме: містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та технічні умови на підключення до інженерних мереж міста. Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що замовником будівництва ОСОБА_1 в декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 №ЗП67, щодо об`єкту будівництва «Реконструкція торгівельного павільйону (Літ. «А») по АДРЕСА_2 наведено недостовірні дані. На час виїзду на місце, будівельні роботи не виконувалися.

13.02.2020 головним інспектором будівельного накладу інспекційного відділу №1 Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за результатами позапланової перевірки винесено припис №12 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, відповідно до якого з 13.02.2020 вимагає зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція будівельного павільйону (Літ. «А») по АДРЕСА_2 » до приведення об`єкту у відповідність до вимог чинного законодавства. Про виконання припису вимагає повідомити до 13.03.2020.

28.02.2020 на підставі Наказу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області № 10 від 28.02.2020 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 № ЗП 67.

При цьому суд звертає увагу, що відповідач приписом від 13.02.2020 зобов`язав позивача привести об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства до 13.03.2020, проте, не дочекавшись вказаного строку прийняв спірний наказ, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт.

28.02.2020 позивач подав на реєстрацію Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, однак декларація не була зареєстрована у зв`язку з виключенням запису єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт.

Під час розгляду справи позивач на підтвердження своїх доводів надав суду:

договір на виконання проектних робіт з ФОП ОСОБА_2 № 42 від 09.09.2016;

проектну документацію, розроблену ФОП ОСОБА_2 та затвердженою ОСОБА_1 ;

акт приймання-передачі проектної документації;

наказ ФОП ОСОБА_2 про призначення ГАПа та відповідального за авторський нагляд № 42ПТ-2016 від 09.09.2016;

журнал авторського нагляду за будівництвом.

договір на виконання робіт з технічного нагляду з ФОП ОСОБА_3 № 06-10 від 06.10.2016;

наказ ФОП ОСОБА_3 про призначення відповідального за технічний нагляд б/н від 06.10.2016;

акт виконаних робіт від 20.02.2020.

Також, позивач вказав, що не був присутнім під час проведення перевірки. Про дату та час проведення заходу належним чином повідомлений не був, а тому не мав можливості надавати документи та пояснення.

Відповідач заперечував, та на спростування даної обставини надав суду поштові повідомлення про отримання позивачем повідомлення про проведення перевірки.

Судом досліджені вказані поштові повідомлення, та встановлено, що підпис і прізвище отримувача « ОСОБА_4 ». Позивач зазначив, що вказана особа не є співробітником позивача та не є уповноваженою на отримання поштової кореспонденції. Таким чином вказані поштові повідомлення не доводять факту обізнаності позивача про дату та час проведення перевірки.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 553 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Про необхідність додержання вимог п. 9 Порядку № 533 Державна архітектурно-будівельна інспекція України наголошувала у своєму Листі від 25.07.2013 № 40-11-3622

У пункті 12 Порядку № 553, крім іншого, зазначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №533, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає змогу дійти висновку, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Таким чином висновки в акті були здійснені на підставі пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , який дав пояснення, що на виконання договору на виконання робіт з технічного нагляду не отримував від позивача коштів, а тому дав пояснення працівникам відповідача, що договір не виконувався.

На підставі пояснень судом встановлено, що договір не виконувався в частині зобов`язань позивача з оплати послуг. Однак, свої зобов`язання ФОП ОСОБА_3 з технічного нагляду виконував належним чином. Дана обставина також підтверджується Актом виконаних робіт від 20.02.2020р. підписаним ФОП ОСОБА_3 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, викладені в Акті складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 459 від 12.12.2019 не підтвердилися.

З огляду на викладене, та враховуючи, що проведення посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області позапланової перевірки було проведено без участі представника позивача в супереч вимогам законодавства, то прийнятий на основі акту перевірки припис та подальше скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 № ЗП 67 є незаконним.

Відповідно до п. 18. Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Відповідно до п. 19. Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Оскільки єдиною підставою для відмови в реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.02.2020 є скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 № ЗП 67, то таку відмову суд також вважає незаконною. А тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи перевіряє, чи прийняті (вчинені) рішення:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши позовні вимоги на предмет дотримання відповідачем положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що відповідач діяв необґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглядаючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Згідно частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підставі частини 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

08.09.2020 представником позивача подано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Як доказ витрат на професійну правничу допомогу до суду надано:

копію Договору про надання правової допомоги №130 від 24.03.2020;

ордер серія АР№1013032 від 24.03.2020;

копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП№001815 від 27.09.2018;

детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі;

копію Рахунку № НОМЕР_2 від 24.03.2020;

копію Квитанції про оплату послуг адвоката;

копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2020.

Правова позиція з питань, що стосуються розподілу судових витрат, зокрема, судових витрат на професійну правничу допомогу, вже висловлювалася Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18.

У зазначеній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, його співмірність із складністю справи, об`ємом наданих послуг, ціною позову та (або) значенням справи.

Суд досліджуючи докази щодо понесених витрат на правничу допомогу зазначає, що адвокатом визначено витрати на професійну правничу допомогу відповідно до опису робіт у таких сумах:

- підготовка позовної заяви 3000,00 грн.;

- відповідь на відзив 1000,00 грн.;

- участь у підготовчому судовому засіданні 1000,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 1000,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача та вважає за можливе стягнути на користь ОСОБА_1 (за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекція України витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2522,40 грн., що підтверджується квитанцією від 15.06.2020, оригінал якої знаходиться в матеріалах адміністративної справи.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати Припис від 13.02.2020 № 12 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Визнати протиправним і скасувати Наказ Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області № 10 від 28.02.2020

Зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 21.10.2016 № ЗП 67 на об`єкт будівництва: «Реконструкція торгівельного павільйону (А); АДРЕСА_2».

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області щодо не реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.02.2020 та зобов`язати здійснити реєстрацію вказаної Декларації.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекція України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 13 вересня 2020 року.

Суддя О.О. Артоуз