Справа № 160/4868/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2020 року Справа № 160/4868/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні в м.Дніпрі адміністративну справу №160/4868/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інол-Буд» до Держаної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
04 травня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інол-Буд» (далі ТОВ «БК «Інол-Буд», підприємство, позивач) до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01 липня 2020 року, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати "Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 01.11.2019 р. за №1320291/42415797, прийняте комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №3 від 17.07.2019 р.;
- стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.
Позовні вимоги ТОВ «БК «Інол-Буд» обґрунтовані тим, що позивачем було складено податкову накладну №3 від 17.07.2019 р. на суму 542 329, 22 грн., в т.ч. ПДВ на суму 90 388, 20 грн. та подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно квитанцій про реєстрацію вищевказаної податкової накладної вона була отримана податковим органом, накладну було прийнято, проте, реєстрацію зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. На виконання вимог Податкового кодексу України позивачем в електронному вигляді були направлені пояснення та копії первинних документів щодо податкової накладної реєстрація якої було зупинено. Однак, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській, в особі регіональної комісії було прийняті рішення про відмову у реєстрації податкової №1320291/42415797 від 01.11.2019 р. Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправними, оскільки підстав для прийняття такого рішення не було. Відповідачем 1 в спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної вказано в якості підстави для відмови зазначено ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційний опис), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити). Таким чином, рішення є таким, що винесено протиправно та підлягає скасуванню, а відповідна податкова накладна підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/4868/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інол-Буд" не відповідала вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 р. вищезазначений позов був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви.
01 червня 2020 р. на виконання ухвали суду від 07 травня 2020 р., позивач виправив вищевказані недоліки позовної заяви, надавши до суду позовну заяву у новій редакції, в якій ТОВ «БК «Інол-Буд» визначено в якості відповідачів - Державну податкову службу України і Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 р. прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/4868/20 за вищезазначеною позовною заявою, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
В ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 р. по справі №160/4868/20 суд встановив відповідачам строк для подання письмових відзивів на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 р. по справі №160/4868/20 суд залишив заяву представника ТОВ «БК «Інол-Буд» про повернення судового збору без розгляду.
23 червня 2020 р. до суду надійшов від представника Державної податкової служби України відзив на адміністративний позов, в якому відповідач 1 заперечив проти задоволення заявлених до суду позовних вимог. Позиція відповідач 1 аргументована тим, що зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкової накладної виписаної підприємством податкових накладних - задоволенню не підлягають, оскільки вчинення дій по реєстрації податкових накладних і розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є дискреційними повноваженнями Державної податкової служби України, в які не допускається будь-яке втручання, оскільки є виключною компетенцією уповноваженого органу. При цьому, без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасним. Крім того, відповідач 1 зауважив, що скасування рішення про відмову у реєстрації складеної позивачем податкової накладної, прийнятого відповідною комісією, яку створено у контролюючому органі на регіональному рівні у Дніпропетровській області, є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
23 червня 2020 р. до суду надійшов від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відзив на адміністративний позов, в якому відповідач 2 заперечив проти задоволення заявлених ТОВ «БК «Інол-Буд» до суду позовних вимог. Позиція відповідач 2 аргументована тим, що рішенням комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області оформленим протоколом №2 від 18.01.2019 р., відповідно до п.1.6 Критеріїв ризиковості позивача внесено до переліку ризикових платників, по якому податкова інформація свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій, у зв`язку з тим, що 01.02.2020 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 р., якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області про включення позивача до переліку ризикових платників податку оформлене протоколом №2 від 18.01.2019 р. було анульоване і на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, затверджених Порядком № 1165 комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області було винесено рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №6040 від 04.02.2020 р. Всі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України. Критерії ризиковості платника податку визначено листом ДФС України №1962/99-99-29-01-01-18 від 07.08.2019 р. Реєстрацію податкової накладної зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Обсяг постачання товару/послуги 41.00 перевищує величину залишку обсяг придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Письмові пояснення та копії документів позивачем подано на розгляд комісії в період дії Порядку №117, за результатами розгляду поданих позивачем з повідомленням документів комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову в реєстрації відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з огляду на ненадання платником податків копій документів. У відзиві контролюючий орган зауважив, що в ході аналізу господарських операцій та наданих позивачем первинних документів ним встановлено, що податкова накладна №3 від 17.07.2019 р. виписана по отриманій передплаті за договором субпідряду №05/11-СП між ТОВ «ГРИФОН ГРУП» та ТОВ «БК «ІНОЛ-БУД» від 05.11.2018. Банківська виписка від 17.07.2019 року не завірена підписом та печаткою банка. Відсутні документи про фактичне виконання робіт. Передбачений договором субпідряду календарний графік виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору ТОВ «БК «Інол-Буд» не надано. Позивачем не було надано документів про фактичне виконання робіт позивачем. Таким чином, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено: ненадання платником податків відповідних документів, що в свою чергу відповідає пункту 21 Порядку № 1246.
01 липня 2020 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1, в якій позивач зазначає, що в разі задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача 1 зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №3 спір між сторонами буде остаточно вирішений, а тому прохання позивача до суду про зобов`язання відповідача 1 зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 3 від 17.07.2019 р. не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача 1.
01 липня 2020 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 2, в якій позивач зазначає, що копії проколів рішень Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, з доданими до цих протоколів документами, про включення позивача до перелік ризикових платників податку позивачу не надсилалась. Позивач зазначив про надання всіх первинних документів до повідомлення, а доводи відповідача 2 наведені у відзиві є безпідставними та такими, які не спростовують аргументів позивача.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів економічної діяльності підприємства (за КВЕД) належить: Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Знесення; Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Електромонтажні роботи; Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; Інші будівельно-монтажні роботи; Штукатурні роботи; Установлення столярних виробів; Покриття підлоги й облицювання стін; Малярні роботи та скління; Покрівельні роботи; Надання в оренду будівельних машин і устатковання; Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Консультування з питань комерційної діяльності й керування; Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; Будівництво житлових і нежитлових будівель; Вантажний автомобільний транспорт; Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Неспеціалізована оптова торгівля; Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; Оптова торгівля відходами та брухтом; Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; Оптова торгівля хімічними продуктами; Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; Оптова торгівля металами та металевими рудами; Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Збирання небезпечних відходів; Збирання безпечних відходів; Оброблення та видалення небезпечних відходів; Оброблення та видалення безпечних відходів.
Основним видом економічної діяльності позивача є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12).
З метою виконання власної господарської діяльності ТОВ «БК «Інол-Буд» Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України за №53-Л від 07.09.2018 р. щодо «господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками».
05 листопада 2018 р. між ТОВ «БК «Інол-Буд» (Субпідрядник) та ТОВ «Грифон Груп» (Генпідрядник) було укладено Договір субпідряду на виконання робіт по об`єкту «Будівництво амбулаторії по вул. Гагаріна,9 в с.Шенгури Кобеляцького району, Полтавської області» за № 05/11-СП (далі - Договір).
Згідно із п. 2.1 Договору - договірна ціна робіт, що доручена для виконання Субпідряднику, є динамічною і складає - 7 089 600, 12 грн.
Генпідрядник після підписання цього Договору зобов`язаний перерахувати Субпідряднику аванс в розмірі до 30% від загальної вартості робіт (п. 3.2 Договору).
За умовами Договору ТОВ «БК «Інол-Буд» від Генпідрядника було отримано авансовий платіж на загальну суму 542 329,22 грн., в т.ч. ПДВ (20 %) - 90 388,20 грн., а саме відповідно до документу №282 від 18.07.2019 р., що підтверджується даними даної позивачем до суду копії виписки по рахунку підприємства в Акціонерному банку «Південний» (м.Одеса) за період з 18.07.2019 р. по 20.07.2019 р., де вказано щодо перерахування ТОВ «Грифон Груп» позивачу 542 329,22 грн. за призначенням платежу «Поперед. от. за будівн. амбулаторії вул.Гагаріна,9 в с.Шенгури Кобеляцького району, Полтавської області».
У відповідності до пункту 14.1 Договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018 р., але втрачає свою дію не раніше виконання робіт Субпідрядником та проведення остаточних взаєморозрахунків.
Посилаючись на пункт 14 Договору, позивач стверджує, що не спростовано відповідачами, що договірні відносини між ТОВ «БК «Інол-буд» та ТОВ «Грифон Груп» були чинними на час отримання позивачем авансового платежу 18.07.2019 р. й триватимуть до виконання Субпідрядником робіт та здійснення остаточних розрахунків.
З метою виконання договірних зобов`язань та на виконання вимог статей 187, 201 Податкового кодекс України ТОВ «БК «Інол-Буд» було складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) податкову накладну №3 від 17.07.2019 р.
Позивачем в електронному вигляді (повідомлення №1 від 29.10.2019 р.) було подано письмові пояснення за вих. №2810/3 від 28.10.2019 р. та документи на підтвердження реєстрації вказаних податкових накладних у кількості 8 додатків, що також не заперечується відповідачем 2. В письмових поясненнях позивач, зокрема, зазначив, що на дату складання податкової накладної № 3 з об`єктивних причин виникла ситуація, коли сума податкових зобов`язань підприємства могла перевищувати суму податкового кредиту, на дату складання податкової накладної позивач планував здійснити будівельні роботи відповідно до умов Договору.
За результатами розгляду відповідних документів Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення №1320291/42415797 від 01.11.2019 р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3 від 17.07.2019 р., у зв`язку з ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних. ПН виписано по отриманій передплаті за договором субпідряду від 05.11.2018. Банківська виписка від 17.07.19 не завірена підписом та печаткою банку. Відсутні документи про фактичне виконання робіт.
Не погодившись із вищезазначеним рішенням комісій при Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, ТОВ «БК «Інол-Буд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків та зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно із п.п. 14.1.60 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних (далі - ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Відповідно до положень статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню;
б) дата відвантаження товарів;
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України).
Згідно із приписами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України - на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
За таких обставин, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пунктів 13, 14, 15 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Зазначеним нормам Порядку №1246 кореспондують приписи п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №117 від 21 лютого 2018 р. (далі - Порядок №117), підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
-ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
-надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
У пункті 5 Порядку №117 зазначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Як встановлено пунктом 6 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 117).
Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій зареєстровані в ДФС за №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 р. та введені в дію 08.08.2019 р.
Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірної податкової накладної була зупинена у зв`язку з її відповідністю, як зазначено контролюючим органом, підпункту 1.6 пункту 1 та підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку.
У п.п. 1.6 п. 1 листа Державної фіскальної служби України «Критерії ризиковості платника податку» за №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 р., зокрема, зазначено комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс); в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно із п.п. 2.1 п. 2 листа Державної фіскальної служби України «Критерії ризиковості платника податку» за №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 р., операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, відповідає критеріям ризиковості здійснення операцій, у разі якщо, зокрема, обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).
Водночас, слід зауважити, вищевказані Критерії ризиковості платника податку не затверджено нормативним актом ДФС України та не погоджено Міністерством фінансів України, що суперечить вимогам п. 10 Порядку №117.
Таким чином, негативні наслідки для платника податків у розглянутій справі настали у зв`язку із застосуванням відповідачем Критеріїв ризиковості платника податку, які не відносяться до нормативних актів та не може встановлювати нові правила поведінки для платника податку або обмежувати існуючі.
Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною п`ятою вказаної норми встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 р. у справі №822/1878/18 (адміністративне провадження № К/9901/4668/19) зазначив, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Таким чином, посилання контролюючого органу на правомірність зупинення реєстрації на підставі Критеріїв, визначених листом, є протиправними.
При цьому, суд зауважує, що вказаний у підпункті 1.6 пункту 1, підпункті 2.1 пункт 2 листа ДФС України в перелік має позиції, які є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають. Тобто, кожен із цих критеріїв може бути самостійною підставою для встановлення ризиковості платника податків.
Отже, в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної має бути зазначено, за якою саме підставою позивача із указаних в підпункті 1.6 пункту 1, підпункті 2.1 пункт 2 Критеріїв віднесено до ризикових платників.
Щодо наведених у оскаржуваному рішенні підстав для відмови в реєстрації податкової накладної, зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних. ПН виписано по отриманій передплаті за договором субпідряду від 05.11.2018. Банківська виписка від 17.07.19 не завірена підписом та печаткою банку. Відсутні документи про фактичне виконання робіт.
Відповідно до пункту 14 Порядку від 21.02.2018 року № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Суд зауважує, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Як встановлено судом, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної була відсутня інформація, які саме документи позивачу потрібно направити для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних передбачає у разі прийняття відмови з підстав ненадання платником податку копій документів підкреслення яких саме документів не було надано.
Також, у пунктах 18-21 Порядку №117, передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».
Як зазначено у пункті 18 Порядку №566, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).
Водночас, відповідачами не надано до суду доказів додержання вимог пункту 21 Порядку №566, пункту 18 Порядку №117, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.
Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.
В той час як фактичні обставини справи свідчать, у відповідачів були наявні документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.
Окрім того, позивачем надано до контролюючому органу пояснення, в яких ТОВ «БК «Інол-Буд» роз`яснено про наявність об`єктивних причин, внаслідок яких сума податкових зобов`язань підприємства могла перевищувати суму податкового кредиту, зауваживши, що на дату складання податкової накладної ТОВ «БК «Інол-Буд» лише планувало здійснити будівельні роботи на виконання умов Договору, надано первинні документи та банківська виписка.
Таким чином, висновок в рішенні про відмову в реєстрації складеної позивачем податкової накладної не підтверджено належним чином під час розгляду даної справи.
При цьому, слід зазначити, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Однак відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій ТОВ «БК «Інол-Буд» та ТОВ «Грифон Груп» цілям та завданням статутної діяльності позивача та його контрагента, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операції, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операцій були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
При цьому, позивачем на виконання п.14 Порядку №117 надано органу Державної фіскальної служби пояснення та запитувані первинні документи, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.
Зауважень до документів, їх розміру, формату або інших зауважень, які пояснювали неможливість оброблення документів Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не зазначено.
Одночасно, в межах даної спірної ситуації суд звертає особливу увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарської операції виконання робіт за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню про відмову в реєстрації податкових накладних суд зазначає, що рішення є необґрунтованим, оскільки у цьому рішенні не вбачається дійсних та об`єктивних підстав для відмови у реєстрації виписаної підприємством податкової накладної, що підтверджували б відсутність у платника податків права на відображення у податковому обліку з ПДВ заявленої операції, а, отже, й підтверджували б правомірність відмови в такій реєстрації.
Наявність таких обставин судом з матеріалів справи не встановлено.
Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23.10.2018 р. у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 р. у справі №822/1878/18, суд дійшов висновку, що спірне рішення Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято необґрунтовано, а, отже, відповідачем 2 не доведено правомірність оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим у суду наявні підстави для визнання спірного рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації протиправним та його скасування.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати виписану позивачем податкову накладну, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог пункту 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.
У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.
Так, пунктом 28 Порядку від 21.02.2018 року № 117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
При цьому, згідно з нормами пункту 19, 20 Порядку, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та / або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, надані позивачем документи були достатніми для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.
Відповідно частини 3 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України вчинити необхідні дії шляхом реєстрації податкової накладної № 3 від 17.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку статей 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно із приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду позивачем понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на загальну суму 2 102, 00 грн., що документально підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією за №62 від 20.05.2020 р. на суму 2 102, 00 грн.
Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що позовну заяву задоволено, сума сплаченого позивачем судового збору за подачу позову до суду в сумі 2 102, 00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів - суб`єктів владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати "Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 01.11.2019 р. за №1320291/42415797, прийняте комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати виписану Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інол-Буд» податкову накладну №3 від 17.07.2019 р., в порядку встановленому чинним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко