Справа № 160/5886/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
23 вересня 2020 р.Справа №160/5886/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю Мінокс адвоката Підлужного Василя Михайловича про забезпечення позову у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Мінокс до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису, постанови про накладення штрафу, -
ТОВ Мінокс з урахуванням уточненої позовної заяви звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2020 року зазначена вище справа розподілена та 09.09.2020 року передана судді Пруднику С.В.
В період з 01.06.2020 року по 05.06.2020 року суддя Прудник С.В. перебував на лікарняному.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 року клопотання представника ТОВ Мінокс адвоката Підлужного В.М. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін задоволено. Розгляд справи №160/5886/20 призначено за правилами загального позовного провадження.
22.09.2020 року представником ТОВ Мінокс адвокатом Підлужним В.М. до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник простить суд:
Дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, суд доходить висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
В силу норм ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.
Крім того, у межах спору який виник між сторонами, суд вважає недопустимою ситуацію, при якій одночасно здійснюється судовий розгляд справи про оскарження постанови про накладення штрафу та її примусове виконання органами ДВС з відповідними негативними наслідками для позивача, які можуть мати місце.
На переконання заявника, подальше вчинення державним виконавцем будь-яких дій в рамках виконавчого провадження може істотно ускладнити або унеможливити поновлення його порушених прав у випадку задоволення заявленого ним позову про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Виконання стягнення до судового рішення спричинить порушення конституційного права позивача володіти і розпоряджатись власністю, яка йому належить.
Враховуючи з`ясовані обставини, суд доходить висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також, оскільки, на думку суду, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір заявника захистити свої права та інтереси, які позивач вважає порушеними, в даному провадженні не буде реалізовано, у разі реалізації його майна з метою стягнення відповідних коштів, що не відповідатиме завданню адміністративного судочинства та порушить право позивача на судовий захист.
Також, наявність відкритого виконавчого провадження та загроза можливості проведення державним виконавцем виконавчих дій, створює реальну очевидну небезпеку та складність у подальшому, без вжиття таких заходів, відновити права, свободи та інтереси позивача.
При цьому, суд зауважує, що згідно положень ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.
Відтак вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, яка є предметом оскарження в даній адміністративній справі, унеможливить подальше вчинення виконавчих дій.
Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документа до вирішення спору.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову, та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням прийнятим по цій справі.

Враховуючи встановлені обставини, які підтверджуються доказами, що містяться в поданих матеріалах, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви представника позивача та вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови №ДН 17606/1861/АВ/П/ТД-ФС/99 від 04.06.2020 року про накладення штрафу в сумі 47 230 грн., яка видана Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області з товариства з обмеженою відповідальністю Мінокс до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/5886/20.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 241, 243, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю Мінокс адвоката Підлужного Василя Михайловича про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа постанови №ДН 17606/1861/АВ/П/ТД-ФС/99 від 04.06.2020 року про накладення штрафу в сумі 47 230 грн., яка видана Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області з товариства з обмеженою відповідальністю Мінокс до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/5886/20.

Копію ухвали про забезпечення позову негайно надіслати учасникам справи та відділу Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя С. В. Прудник