Справа № 380/2151/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2151/20
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

23 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Наливайко Л.М.,

від відповідача Вінак Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-105 від 10.12.2019 про стягнення з позивача 34532,87 грн.

Підставою позову є незгода позивача із вказаною вимогою через її протиправність.

Ухвалою суду від 17.03.2020 позовну заяву залишено без руху.

26.03.2020 за вх. №16821 від позивача надійшла заява про усунення недоліків та клопотання щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 30.03.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання щодо поновлення строку для подачі адміністративного позову розглянути в судовому засіданні.

Вказане клопотання мотивовано тим, що 30.12.2019 позивач отримала оскаржувану у цій справі вимогу від 10.12.2019. З такою вона не погодилася, але через тривалі вихідні, святкові дні, відпочинок із дітьми повернулася до вирішення цього питання в січні 2020 року. В середині січня позивач звернулася до відповідача, який запропонував звернутися до торгово-промислової палати у Львівській області для засвідчення форс-мажорних обставин. Після отримання розбивки заборгованості помісячно, позивач одразу звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 24.07.2020 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

01.06.2020 за вх. №27281 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду.

Відповідач вказав, що оскаржувану вимогу про сплату боргу по сплаті страхових внесків від 10.12.2019 позивач отримала 31.12.2019.

Позивач листом від 05.02.2020 лише повідомила про майбутнє оскарження в судовому порядку, а позовну заяву до суду скерувала 03.03.2020. Тобто позивач пропустила 10-денний строк на її оскарження, а тому позов слід залишити без розгляду.

Представник відповідача просив це клопотання задовольнити.

Позивач проти вказаного клопотання заперечила. Просила у його задоволенні відмовити. Просила задоволити клопотання по визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з позовом.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)).

Згідно із ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п.п. 2 та 5 ч. 1 ст. 61 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Правління Пенсійного фонду затверджує документи нормативного характеру, що регламентують діяльність Пенсійного фонду, в тому числі статут та зміни до нього, регламент засідань правління, положення про виконавчу дирекцію Пенсійного фонду, положення про територіальні органи Пенсійного фонду; визначає порядок надходження та обліку коштів Пенсійного фонду.

Правління Пенсійного фонду України відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121, постановою від 19.12.2003 №21-1 затвердило Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція №21-1).

Вказаною Інструкцією визначена процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з п. 8.2 Інструкції №21-1, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників.

Абзацом 7 п. 8.2 Інструкції № 21-1 встановлено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов`язаний сплатити зазначені у вимозі суми (п. 8.4 Інструкції №21-1).

Відповідно до п. 8.5 Інструкції №21-1, у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату боргу, страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку. Про оскарження вимоги до суду страхувальник зобов`язаний письмово повідомити протягом трьох робочих днів орган Пенсійного фонду, який направив вимогу.

Узгодження вимоги органу Пенсійного фонду здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

Відповідно до п.п. 8.7, 8.8 Інструкції №21-1, узгоджена вимога надсилається страхувальнику органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів. Страхувальник зобов`язаний сплатити узгоджену суму боргу протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги. У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі, якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, орган Пенсійного фонду звертається у встановленому законом порядку і подає вимогу до відповідного органу державної виконавчої служби, у якій зазначає суму боргу за даними карток особових рахунків платників на дату подання. До сум боргу, що подаються до органів державної виконавчої служби за даними карток особових рахунків платників, включаються також суми, узгоджених з платником, але не сплачених у встановлений термін, фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Проаналізувавши викладені приписи Інструкції суд дійшов висновку, що у вказаній Інструкції не йдеться про оскарження вимоги про сплату боргу саме у десятиденний строк.

Зокрема у п. 8. 5 Інструкції зазначено, що у разі неузгодження вимоги страхувальник має право оскаржити таку до суду. Конкретного строку такого оскарження не вказано,а тому суд вважає, що такий є загальним та відповідає 6 місяцям, як вказано у КАС України, оскільки саме за у порядку адміністративного судочинства здійснюється оскарження відповідної вимоги.

Суд вважає помилковими покликання представника відповідача на строк оскарження вимоги тривалістю 10 робочих днів, оскільки у п. 8.8 Інструкції, а який покликається представник відповідача йдеться про строки, у якій відповідач повинен передати вимогу для примусового виконання у відповідний орган виконавчої служби.

З огляду на викладене, оскільки позивач отримала оскаржувану вимогу 31.12.2019, а до суду звернулася вже у березні 2020, суд вважає, що позивач звернулася до суду у межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 122 КАС України.

З огляду на викладене, клопотання відповідача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 122, 123, 183, 240, 241-243, 256, 293, 294 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

2. Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.09.2020.

Суддя Кравців О.Р.