Справа № 822/1363/16
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1363/16
УХВАЛА

24 вересня 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в складі колегії: головуючого-судді Майстера П.М. , суддів Козачок І.С. , Шевчука О.П. розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі №822/1363/16 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про стягнення вихідної допомоги судді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, про перегляд судового рішення у справі №822/1363/16 за виключними обставинами в якій просить:

- скасувата постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року у справі №822/1363/16 залишену без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 та постановою Верховного Суду України від 01.08.17 року, у зв`язку з виключними обставинами;

- прийняти нову постанову якою позов ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області задоволити та стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 вихідну неоподатковувану допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою в сумі 234260 грн за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» передбаченої ст. 136 Закону України №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2020 від 15 квітня 2020 року у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), яким і було виключено положення ст. 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". При вирішенні її позовних вимог суди застосовували положення Закону України Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", яким було внесено зміни до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" про виключення ст. 136 цього Закону, тому враховуючи приписи п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, просить заяву задовольнити.

Ухвалою від 15.07.2020, суд відкрив провадження за заявою позивача про перегляд справи за виключними обставинами та призначив судове засідання.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області подало до суду відзив на заяву позивача, в якому вказує, що в спірному випадку постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі № 822/1363/16, яку просить переглянути заявник у зв`язку з виключними обставинами, відмовлено у задоволенні позову позивача, тому відповідно, це судове рішення не підлягало виконанню, а відтак відсутні підстави, визначені п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, для перегляду у зв`язку з виключними обставинами.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні судом належним чином.

ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просила заяву розглядати за її відсутності.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області надав до суду клопотання про розгляд заяви без його участі.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву без участі представників сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд дійшов таких висновків, враховуючи наступне.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі №822/1363/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.10.2016 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про стягнення коштів.

Отже, судовими рішеннями встановлено відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , не має порушень її прав та закону, і рішення у справі №822/1363/16 набрало законної сили.

Згідно з резолютивною частиною Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020, № 2-р(II)/2020 "У справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", вирішено:

1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року N 1166-VII.

2. Положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року N 1166-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Частиною першою статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У частині 1 ст. 361 КАС України вказано, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 ст. 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

Колегія суддів враховує європейську правову традицію і звертає увагу на доповідь № 512/2009 CDLAD(2011)003rev "Верховенство права", схвалену Венеційською Комісією на 86- му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року). У ній Європейська комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія") зазначила, що остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності (п. 46).

Виключні обставини, зокрема такі, як неконституційність закону, застосованого під час вирішення справи, є, на думку колегії суддів, саме тими безспірними підставами, які повністю узгоджуються з публічним інтересом.

Правова природа виключних обставин, про які йдеться у ч. 5 ст. 361 КАС України, виявляється вже у самій їх назві. Їх виключність свідчить про те, що вони є винятком з принципу юридичної визначеності. Виникнення цих обставин з достатнім ступенем переконливості ставить під сумнів законність судового рішення, що не узгоджується ні з публічним інтересом, який уособлює держава, ні з приватним інтересом сторін, і є підставою для його перегляду за заявою зацікавленої особи.

Отже, перегляд справи за виключними обставинами, передбаченими ч. 5 ст. 361 КАС України, не суперечить принципу юридичної визначеності (res judicata) та узгоджується з практикою ЄСПЛ.

Постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.08.2016, що є предметом перегляду за виключними обставинами, не може вважатись виконаною в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання, так як судом відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Таке тлумачення призводить до того, що особа, якій у задоволенні позову відмовлено (позивач), фактично позбавляється права на перегляд рішення з підстав визнання неконституційним закону, застосованого в її справі. Це стосується навіть позивача, який пройшов усі інстанції в судах загальної юрисдикції, звернуся з конституційної скаргою до Конституційного Суду України і домігся визнання закону неконституційним - за такого підходу він не може розраховувати на перегляд рішення. Інститут перегляду справи за виключних обставин фактично перестає діяти і втрачає практичне значення.

Аналогічна правова позиція сформована в постановах Верховного Суду від 03.06.2019 у справі №818/1131/17 та від 17.12.2019 у справі №808/2492/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, у рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р(II)/2020 на спірні правовідносини не впливає, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.11.2018 року в справі №755/4893/18 (755/18431/15-а) щодо перегляду судового рішення за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України.

Суд зазначає, що в ухвалі Верховного Суду про передачу справи на розгляд об`єднаної палати від 14.05.2020 у справі №808/1628/18 у п. 34 констатовано, що: "існує різна практика Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду щодо застосування пункту першого частини п`ятої статті 361 КАС України", в зв`язку з чим Верховним Судом вирішено справу №808/1628/18 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що ставить за мету формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням викладеного, різних висновків Верховного Суду щодо застосування норм права викладених в його постановах, яким буде надана оцінка об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №808/1628/18, суд вважає за потрібне зупинити розгляд цієї справи, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України.

Керуючись п.5 ч.2 статті 236, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

зупинити провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі №822/1363/16, до набрання законної сили судовим рішенням Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №808/1628/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Судді П.М. Майстер І.С. Козачок О.П. Шевчук