Справа № 160/5074/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року Справа № 160/5074/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпро адміністративну справ за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг» до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу від 16.04.2020 №ОД362/1652/НП/ТД-ФС.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про безпідставність накладення на підприємство штрафу, передбаченого абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України, оскільки Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування був складений за відсутності позивача та його не було ознайомлено з даним актом у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати письмові пояснення. Позивач також зазначає, що не дивлячись на відсутність у відповідача доказів отримання вказаних вище документів, останнім розглянуто справу та винесено постанову про застосування штрафу. В обґрунтування своєї правової позиції позивач також посилається на постанову Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №813/3415/18.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача 16.06.2020 надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а тому оскаржувана постанова прийнята у передбачений спосіб та терміни, встановлені Порядком №509. Також, відповідач зазначає, що посилання позивача на постанову Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №813/3415/18 є необґрунтованими, оскільки норми п.6, 7 Порядку №509, які досліджувались судом касаційної інстанції, на час виникнення спірних правовідносин, були виключені з Порядку №509.
Позивачем 06.07.2020 засобами електронного зв`язку направлено до суду відповідь на відзив, в якому він зазначає, що відповідачем при здійсненні своїх повноважень не було дотримано вимог законодавства в частині розгляду справи про накладенні штрафу, що вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки результати проведення інспекційного відвідування без дотримання даної умови не можуть вважатись правомірними.
Від відповідача 16.07.2020 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що з його боку були виконані всі необхідні дії для забезпечення права позивача на отримання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, оскільки такий акт було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а питання належної поведінки адресата щодо отримання відправлення у поштовому відділенні залишається за отримувачем пошти.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019 №823 (далі - Порядок №823) та відповідно до наказу від 04.03.2020 №460 та направлення від 04.03.2020 №15/01-29-962 посадових осіб відповідача направлено для здійснення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ТОВ «Скайторг».
Як вбачається з направлення, предмет здійснення позапланового заходу: забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань, які передбачені розділом 3 підпунктами 3.1, 3.7, 3.8, 3.9, 3.10, 3.14, 3.14.1, 3.14.2, 3.14.3, 3.14.4, 3.14.5, 3.15, 3.16, 3.18, 3.20, 3.21, 3.22, 3.30, розділом 4 підпунктами 4.8, 4.16, 4.17, розділом 6 підпунктами 6.1, 6.32, 6.33, 6.35, розділом 8 підпункт 8.1 частин І, II Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338, зокрема, з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
За результатами здійснення спроби проведення інспекційного відвідування, 16.03.2020 інспектором праці складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОД362/1652/НП у зв`язку із створенням перешкод у діяльності інспектора праці, а саме ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: Одеська область, Біляївський район, с.Латівка, вул.Дорожня,8; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів; ненадання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування.
За результатами розгляду справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на ТОВ «Скайторг», постановою від 16.04.2020 №ОД362/1652/НП/ТД-ФС вирішено накласти на позивача штраф у розмірі 75 568 грн. за створення перешкод у діяльності інспекторів праці, на підставі абз.8 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України, що передбачає відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, в разі вчинення дій, передбачених абзацом 7 цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці 2 цієї частини, - у 16-кратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Не погодившись з постановою про накладення штрафу, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.1 Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи державного нагляду (контролю) це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України(далі - КЗпП України) та іншими нормативно-правовими актами.
Так, відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, законодавець визначив, що порядок здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю повинен бути визначений Кабінетом Міністрів України.
На реалізацію цієї правової норми постановою КМУ від 21.08.2019 №823затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), згідно з п.2 якого державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Частинами 4, 5 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до п.1 Порядку №823 даний Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1986-IV та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Згідно з пунктом 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Щодо доводів позивача про ненаправлення на його адресу Акту про неможливість інспекційного відвідування, суд зазначає наступне.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).
Згідно з п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами 4 - 6 цього пункту). Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;
Відповідно до п.3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абз.3 - 7 п.2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах 3 - 7 п.2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується направлення на адресу позивача Акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, при цьому, суд зазначає, що відповідач не може нести відповідальності за неотримання позивачем з будь-якої причини поштової кореспонденції.
До того ж, відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою КМУ від 05.03.2009 №270 порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам визначається на підставі договору, що укладається абонентом з оператором поштового зв`язку за місцем обслуговування.
Тобто, позивач самостійно визначає як організувати відносини з оператором поштового зв`язку, щоб забезпечити отримання надісланої йому поштової кореспонденції шляхом укладення договору та встановлення абонентської скриньки, отримання кореспонденції безпосередньо у відділенні поштового зв`язку.
Таким чином, фактичні обставини одержання надісланого документу знаходяться за межами компетенції відповідача та не можуть впливати на розгляд справи про накладення штрафу, оскільки відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом знаходяться поза контролем відповідача та не залежать від нього.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №820/6755/16.
Суд не приймає до уваги посилання позивача на практику Верховного Суду у справі №813/3415/18, оскільки норми пунктів 6, 7 Порядку №509, що досліджувались судом касаційної інстанції, на час виникнення даних спірних правовідносин були виключені з Порядку №509.
Згідно з п.4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

На підставі Акту про неможливість проведення інспекційного відвідування винесено постанову про накладення штрафу від 11.04.2020 №ОД362/1652/НП/ТД-ФС та направлено на адресу позивача.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем не допущено процедурних порушень законодавства під час проведення заходу позапланового контролю та винесення оскаржуваної постанови.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій, отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 139, 242 - 246, 257 - 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська