Справа № 340/2449/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/2449/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області про:

- визнання протиправною бездіяльності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області викладеної у листі від 11.06.2020 р., №95, яка у розумінні ч.7 ст.118 Земельного кодексу України не є ані дозволом, ані вмотивованою відмовою у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою;

- зобов`язання Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у березні ОСОБА_1 подала клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Листом від 11.06.2020 р. №95 Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області повідомлено позивача, що її клопотання розглянуто постійною депутатською комісією з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, житлово-комунального господарства, будівництва, охорони навколишнього природного середовища та благоустрою населених пунктів Дмитрівської сільської ради, в результаті чого проект рішення про задоволення клопотання, відповідно до вимог чинного законодавства винесено на розгляд сесії ради, пленарне засідання якої відбулося 03 червня 2020 року, однак за результатами голосування рішення не набрало необхідної кількості голосів для його прийняття. Представник позивача вказує на те, що за результатами розгляду клопотання зацікавленої особи може бути прийнято лише два рішення або дозвіл, або вмотивована відмова, натомість відповідачем не прийнято жодного рішення, що свідчить про протиправну бездіяльність.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому заперечено щодо задоволення позову (а.с.29-33, Т.1). Відповідач вказує, що твердження позивача про бездіяльність Дмитрівської сільської ради та її посадових осіб є безпідставними. Відповідно до розпорядження Дмитрівського сільського голови від 18.05.2020 р. №324-р «Про скликання пленарного засідання 26 сесії VII скликання» скликано позачергове пленарне засідання 26 сесії 7 скликання Дмитрівської сільської ради 03 червня 2020 року. Відповідач зазначає, що клопотання позивачки про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, відповідно до норм діючого законодавства розглянуто на постійній депутатській комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, житлово-комунального господарства, будівництва, охорони навколишнього природного середовища та благоустрою населених пунктів Дмитрівської сільської ради, включено до порядку денного пленарного засідання сесії та винесено на розгляд сесії Дмитрівської сільської ради. Після обговорення депутатами проект рішення поставлено на голосування, за наслідками якого із 21 присутнього депутата проголосували «ЗА» 4 депутати, 17 утрималося від голосування, рішення не прийнято. Відповідач зауважує, що позивача було проінформовано про результати розгляду клопотання листом від 11.06.2020 р. №95. Відповідач вважає, що згідно з ч.7 ст.118 Земельного кодексу України Дмитрівською сільською радою розглянуто клопотання у повному обсязі, що не є бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Відповідач наголошує на тому, що зобов`язати депутата ради голосувати або вплинути на результат його голосування Дмитрівська сільська рада та її посадові особи не уповноважена та не компетентна. Окрім того, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.08.2019 р. у справі №420/5288/18 (провадження №К/9901/15392/19) відповідач зазначає, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.21-22, Т.1).

03.08.2020 р. відповідачем подано клопотання у якому висловлено заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу (а.с.231-233, Т.1).

08.09.2020 р. відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою позивача та представника позивача (а.с.248).

24.09.2020 р. представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача (а.с.4, Т.2).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом про отримання судової повістки (а.с.249, Т.1).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 р. ОСОБА_1 подано до Дмитрівської сільської ради клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у приватну власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.8, 38, Т.1). До клопотання додано копії паспорта та ідентифікаційного коду, договору про надання правової допомоги з адвокатом, свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, а також графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.6-7, 13-14, 18, 39-43, Т.1).

Листом від 17.04.2020 р. №49 Дмитрівським сільським головою повідомлено ОСОБА_1 , що у зв`язку із запровадженням карантинних заходів, засідання чергової сесії Дмитрівської сільської ради відкладено на невизначений термін до їх закінчення, клопотання буде розглянуто на черговому засіданні сесії Дмитрівської сільської ради (а.с.35, Т.1).

Розпорядженням Дмитрівського сільського голови від 18.05.2020 р. №324-р «Про скликання пленарного засідання 26 сесії VII скликання» скликано на 03.06.2020 р. позачергове пленарне засідання 26 сесії 7 скликання Дмитрівської сільської ради, до порядку денного якого включено, зокрема вирішення земельних питань (а.с.34, Т.1).

Відповідно до протоколу двадцять шостої сесії сьомого скликання Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 03.06.2020 р. №26 (а.с.4-229, Т.1) за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для надання у власність» рішення не прийнято, оскільки за його прийняття проголосувало 4 депутати, утрималося - 17 депутатів (а.с.176-177, Т.1).

Листом від 11.06.2020 р. №95 Дмитрівським сільським головою повідомлено ОСОБА_1 , що її клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для ведення особистого селянського господарства розглянуто постійною депутатською комісією з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, житлово-комунального господарства, будівництва, охорони навколишнього природного середовища та благоустрою населених пунктів Дмитрівської сільської ради, в результаті чого проект рішення про задоволення клопотання, відповідно до вимог чинного законодавства, було винесено на розгляд сесії ради, пленарне засідання якої відбулося 03 червня 2020 року, за результатами голосування рішення не набрало необхідної кількості голосів для його прийняття (а.с.9, 36, Т.1).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

З огляду на ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, відповідно до змісту пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зауважує, що у ч.7 ст.118 Земельного кодексу України наведено два альтернативних варіанти правомірної поведінки органу, у разі надходження клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: прийняття рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу (за наявності для цього законодавчо передбачених підстав).

Пунктами «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, розпорядження земельними ділянками комунальної власності Дмитрівської об`єднаної територіальної громади відноситься до повноважень Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 1 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

На підставі ч.4 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Із системного аналізу зазначених норм судом встановлено, що за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, орган місцевого самоврядування приймає одне із рішень визначених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України. При цьому, зважаючи на норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», таке рішення приймається на пленарних засіданнях.

Судом встановлено, що Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області не прийнято рішення за результатами розгляду клопотання позивача, оскільки проект рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для надання у власність» не набрав необхідної кількості голосів депутатів. Проект рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою з мотивами відмови на засідання ради не виносився, не обговорювався і рішення з цього питання не приймалося.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви позивача відповідачем не прийнято жодного рішення.

Більш того, суд враховує, що відповідно до протоколу двадцять шостої сесії сьомого скликання Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 03.06.2020 р. №26 жоден депутат не проголосував проти проекту рішення за клопотанням позивача, натомість більшість депутатів утрималися від голосування.

Суд наголошує на тому, що у даній справі повноваження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою чи мотивованої відмови, регламентовано ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, у тому числі визначено підстави для відмови у наданні дозволу. Однак, якщо такі підстави відсутні, орган зобов`язаний надати особі відповідний дозвіл.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що відповідачем за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 на сесії Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області не прийнято рішення, суд дійшов висновку, що Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області допущено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 16 березня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на висновок суду протиправність бездіяльності відповідача щодо прийняття рішення за клопотанням позивача, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Щодо правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 29.08.2019 р. у справі №420/5288/18, на яку вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, відповідно до якої законний інтерес особи полягає не в отриманні дозволу, а в отриманні земельної ділянки у власність, а тому в судовому порядку підлягає захисту саме право на отримання земельної ділянки у власність, суд враховує, що такі висновки зроблені з посиланням на правовий висновок Верховний Суд висловлював у постанові від 31.01.2018 у справі №814/741/16, постанові від 14.03.2018 у справі №804/3703/16.

Однак, Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 р. у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18) відступив від правового висновку, висловленого у постанові від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16 (провадження №К/9901/1529/17), що рішення суб`єкта владних повноважень на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою не має правового значення і не порушує прав особи та сформував новий правовий висновок.

Так, з огляду на правовий висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 17.12.2018 р. у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18), частина десята статті 118 ЗК України у взаємозв`язку із положеннями Кодексу адміністративного судочинства і конституційним правом особи на судовий захист, свідчить про те, що відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути предметом судового оскарження, оскільки, фактично, створює перешкоди для подальшого позитивного вирішення питання на користь особи, яка замовила і розробила проект землеустрою всупереч відмові у наданні такого дозволу. У випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с.5) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. (а.с.17).

Згідно з ч.ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на п.п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

З огляду на п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу можливе виключно за клопотанням іншої сторони, у разі, якщо на її думку, не дотримано вимог співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом витраченим на виконання робіт.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 р. №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у п.95 рішення від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України», п.80 рішення від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України», п.88 рішення від 30.03.2004 р. у справі «Меріт проти України». заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 р. у справі «East/West Aliance Limited» проти України»), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 р. у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

02.01.2020 р. між адвокатом Новіковим Олексієм Миколайовичем (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) укладено договір про надання правової допомоги №4 (а.с.13), відповідно до якого Замовник уповноважив Виконавця представляти інтереси Замовника в усіх державних та недержавних органах (в тому числі в органах Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, органах державної реєстрації прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Національному антикорупційному бюро України, Міністерстві юстиції України та органах Державної влади та місцевого самоврядування усіх рівнів, органах Національної поліції України, Служби безпеки України, в усіх судових установах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», установах, підприємствах і організаціях України), з приводу будь-яких питань, що пов`язані із представництвом інтересів Замовника при оскарженні неправомірних рішень, дій чи бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області пов`язаних з реалізацією права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Знам`янського району Кіровоградської області, вчинення інших дій, спрямованих на реалізацію вищевказаного права.

Додатком до договору від 02.01.2020 року про надання правової допомоги від 02.01.2020 р. передбачено, що сторони за цим договором про надання правової допомоги домовилися, що гонорар Виконавця становить 5 000 грн. (а.с.14).

Згідно з актом приймання-передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 р. від 01.07.2020 р. Виконавцем надано Замовнику правову допомогу: ознайомлення з матеріалами справи та дослідження законодавства, яке регламентує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок - 2 години по 500,00 грн. за годину на суму 1 000,00 грн.; підготовка позовної заяви, оформлення додатків та розрахунків - 4 години по 1 000,00 грн. за годину на суму 4 000,00 грн. (а.с.15).

01.07.2020 р. ОСОБА_1 сплачено адвокату Новікову О.М. 5 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № від 01.07.2020 р. (а.с.17).

Відповідачем висловлено заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу у даній справі (а.с.231-233). Так, відповідач зауважує, що підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, а розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою, не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Опис наданих послуг здійснювався в повному обсязі лише першому клієнту з аналогічних справ. При наданні послуг іншим заявникам в аналогічних справах змінювалися лише реквізити заявника. Томку, на думку відповідача, витрати на правничу допомогу є необґрунтованими. При цьому відповідач зауважує. що представником позивача станом на 15.07.2020 р. до Кіровоградського окружного адміністративного суду подано 8 аналогічних позовів, а з питань безоплатної приватизації земельних ділянок - 49 адміністративних позовів до Дмитрівської сільської ради.

Вирішуючи питання щодо підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у даній справі суд враховує, що з огляду на зміст п.1.1 п.1 договір про надання правової допомоги №4 від 02.01.2020 р. Замовником уповноважено представляти інтереси при оскарженні неправомірних рішень, дій чи бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області пов`язаних з реалізацією права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Знам`янського району Кіровоградської області, вчинення інших дій, спрямованих на реалізацію вищевказаного права, натомість у даній справі предметом оскарження є бездіяльність Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, а не Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, тому витрати на правничу допомогу за договором про надання правової допомоги №4 від 02.01.2020 р. не пов`язані з розглядом даної справи та не підлягають відшкодуванню.

Отже, підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору збір у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.

Відповідно до ч.6 ст.245 КАС України у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Оскільки рішення суду зобов`язує відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, суд вважає за необхідне встановити відповідачу розумний строк виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною бездіяльність Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.

3. Зобов`язати Дмитрівську сільську раду Знам`янського району Кіровоградської області (, с. Дмитрівка, Знам`янський район, Кіровоградська область, площа Перемоги, 4) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (, с. Дмитрівка, Знам`янський район, Кіровоградська область, площа Перемоги, 4).

Встановити Дмитрівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області розумний строк виконання рішення суду - один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі №340/2449/20.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду - 24 вересня 2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт