Справа № 160/1206/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2020 року Справа № 160/1206/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Гордієнко Т.О.
представника відповідача Прохорова С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудремонттехнологія" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
20 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудремонттехнологія» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд :
19.02.2020 року відповідачем надано відзив на позов, в якому він просив в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що перевірка проведена правомірно, виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні. Зазначено, що в ході проведення перевірки по взаємовідносинам позивача з ТОВ «АББА ГРУП» та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» встановлено завищення витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування, на суму 21 615 557,00 грн. та податкового кредиту на суму 5 468 960,00 грн. Також не підтверджено реальність взаємовідносин позивача з цими підприємствами, оскільки в ході перевірки виявлено неможливість реального здійснення ТОВ «АББА ГРУП» та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» таких господарських операцій у зв`язку з недостатністю управлінського або технічного персоналу, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт (надання послуг). На думку відповідача, доводи, наведені у позовній заяві позивача, не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства, а відомості акту перевірки відповідають змісту наданих первинних документів, договорів, а також баз даних податкового органу, в яких наявна зібрана інформація, яка використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
03 березня 2020 року, 22 червня 2020 року, 13 липня 2020 року, 17 серпня 2020 року від представника позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких підтримано позицію, викладену в адміністративному позові.
17.04.2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на адміністративний позов.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях, підтримав, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 3238-ц від 12.06.2019 року призначено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Укрбудремонттехнологія» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, валютного за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області встановлено порушення :
- п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2020 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток всього в сумі 3 898 900,00 грн., а саме : за 2016 рік на суму 3 462 645,00 грн.; за 2017 рік на суму 436 255,00 грн.;
- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 5 468 960,00 грн., а саме : квітень 2016 року 316 667,00 грн., травень 2016 року 2 913 334,00 грн., червень 2016 року 333 333,00 грн., серпень 2016 року 14 162,00 грн., вересень 2016 року 306 291,00 грн., жовтень 2016 року 338 681,00 грн., листопад 2016 року 87 451,00 грн., грудень 2016 року 638 487,00 грн., квітень 2017 року 315 709,00 грн., травень 2017 року 6 175,00 грн., червень 2017 року 198 649,00 грн.;
- п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2.а п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України ТОВ «Укрбудремонттехнологія» несвоєчасно нараховувало, утримувало та перераховувало до бюджету податок з доходу фізичної особи від надання майна в оренду за 2016 рік в сумі 458,57 грн.;
- п. 161 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України з урахуванням вимог п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України ТОВ «Укрбудремонттехнологія» несвоєчасно нараховувало, утримувало та перераховувало до бюджету військовий збір від надання майна в оренду за 2016 рік в сумі 38,23 грн.;
- п. 2.8, 3.5 Положення про ведення касових операції в національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року (із змінами та доповненнями), Положення № 637 перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства у сумі 4 487,36 грн.
Не погодившись з рішеннями податкового органу про нарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються Податковим кодексом України (далі по тексту Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
В пункті 135.1 статті 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України податок на прибуток нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Склад витрат визначається згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318. Пунктом 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» встановлено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.
До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються:
- прямі матеріальні витрати;
- прямі витрати на оплату праці;
- інші прямі витрати;
- змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.
Пунктом 12 вказаного Стандарту визначено, що до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).
Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.
При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше :
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
За приписами пункту 198.3 наведеної статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У відповідності до пункту 201.10 статті 201 податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», далі по тексту - Закон).
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.
Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Отже, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.
З цього приводу також звертається увага, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту. Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама по собі не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
01.04.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Покупець) та ТОВ «АББА ГРУП» (Постачальник) було укладено договір поставки товару № 4/04, відповідно до умов якого Постачальником прийнято зобов`язання поставити і передати у власність Покупцеві певний товар, а Покупцем прийнято зобов`язання прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі. Предметом постачання цього договору (надалі - товар) є будівельні матеріали в асортименті, кількості відповідно до накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Загальна сума договору складає 5 000 000,00 грн. Товар повинен бути поставлений Покупцеві в строки, узгоджені між сторонами, але в будь-якому випадку не пізніше більше 10 робочих днів після замовлення. Доставка товару Покупцеві здійснюється за рахунок Постачальника. На виконання договору № 4/04 від 01.04.2016 року ТОВ «АББА ГРУП» було поставлено товар на загальну суму 3 156 054,22 грн., поставка товару підтверджується видатковими накладними, підписаними Постачальником та Покупцем.
Також, 06.04.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Покупець) та ТОВ «АББА ГРУП» (Постачальник) було укладено договір поставки товару № 05/04, відповідно до умов якого Постачальником прийнято зобов`язання поставити і передати у власність Покупцеві певний товар, а Покупцем прийнято зобов`язання прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі. Предметом постачання цього договору (надалі товар) є труби сталеві в асортименті та кількості відповідно до накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Загальна сума договору 12 505 000,00 грн. Товар повинен бути поставлений Покупцеві в строки, узгоджені між сторонами, але в будь-якому випадку не пізніше більше 10 робочих днів після замовлення. Доставка товару Покупцеві здійснюється за рахунок Постачальника. На виконання договору № 05/04 від 06.04.2016 року ТОВ «АББА ГРУП» було поставлено товар на загальну суму 5 229 121,47 грн., поставка товару підтверджується видатковими накладними, підписаними Постачальником та Покупцем.
Крім того, 11.04.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Покупець) та ТОВ «АББА ГРУП» (Постачальник) було укладено договір купівлі-продажу поставки товару № 34, відповідно до умов якого Постачальником прийнято зобов`язання виготовити ПЕ трубу та ПЭ вироби, згідно доданої специфікації і погоджених цін, та доставити на будівельний майданчик у с. Бикове Криничанського району, і передати у власність Покупця товар, а Покупцем прийнято зобов`язання прийняти цей товар та своєчасно здійснити оплату за цей товар згідно умов даного договору. Предметом постачання є товар, перелік якого наведений в рахунку. Загальна сума договору 3 300 000,00 грн. У вартість труби включено доставку й зберігання. На виконання договору № 34 від 11.04.2016 року ТОВ «АББА ГРУП» було поставлено товар на загальну суму 3 283 737,81 грн., поставка товару підтверджується видатковими накладними, підписаними Постачальником та Покупцем.
06.09.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Одержувач) та ТОВ «АББА ГРУП» (Постачальник) було укладено договір № 51, відповідно до умов якого Постачальником прийнято зобов`язання поставити, а Одержувачем прийнято зобов`язання прийняти і оплатити матеріали (далі товар), найменування, марка, кількість, ціна та строки поставки якого узгоджуються рахунками, пред`явленими Постачальником для сплати Одержувачу. Передача прав власності здійснюється за фактом підписання видаткової накладної та передачі предмета договору Одержувачу. Сума поставки за цим договором (з урахуванням додаткової угоди б/н від 12.09.2016 року) складає 2 147 662,00 грн. На виконання договору № 51 від 06.09.2016 року ТОВ «АББА ГРУП» було поставлено товар на загальну суму 2 147 662,00 грн., поставка товару підтверджується видатковими накладними, підписаними Постачальником та Одержувачем.
В ході судового розгляду встановлено, що придбання матеріалів також здійснено ТОВ «Укрбудремонттехнологія» в результаті здійснення господарських операцій з ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ».
На підставі досягнутої домовленості ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» (Постачальник) було поставлено ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Одержувач) будівельні матеріали та інші матеріалі цінності на загальну суму 6 775 064,11 грн., що підтверджено видатковими накладними № ПН-000041 від 27.09.2016 року на суму 91 971,84 грн., № ПН-000042 від 27.09.2016 року на суму 1 158,77 грн., № ПН-000043 від 10.10.2016 року на суму 52 143,47 грн., № ПН-000044 від 27.09.2016 року на суму 125 826,88 грн., № ПН-000046 від 10.10.2016 року на суму 17 729,75 грн., № ПН-000047 від 10.10.2016 року на суму 34 154,84 грн., № ПН-000048 від 10.10.2016 року на суму 20 034,00 грн., № ПН-000049 від 10.10.2016 року на суму 62 571,37 грн., № ПН-000051 від 28.10.2016 року на суму 914 158,48 грн., № ПН-000052 від 31.10.2016 року на суму 64 036,54 грн., № ПН-000053 від 01.11.2016 року на суму 325 903,20 грн., № ПН-000054 від 04.11.2016 року на суму 1 932,55 грн., № ПН-000055 від 04.11.2016 року на суму 1 676 982,00 грн., № ПН-000056 від 07.11.2016 року на суму 25 362,23 грн., № ПН-000057 від 07.11.2016 року на суму 14 624,16 грн., № ПН-000058 від 07.11.2016 року на суму 32 477,15 грн., № ПН-000059 від 01.12.2016 року на суму 1 904,20 грн., № ПН-000060 від 01.12.2016 року на суму 298 923,25 грн., № ПН-000061 від 01.12.2016 року на суму 2 536 090,56 грн., № ПН-000062 від 12.12.2016 року на суму 392 713,36 грн., № ПН-000064 від 13.12.2016 року на суму 28 839,46 грн., № ПН-000066 від 14.12.2016 року на суму 55 526,05 грн.
Окрім договорів поставки (купівлі-продажу) на придбання будівельних матеріалів, між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» та зазначеними контрагентами було укладено договори будівельного підряду.
04.05.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Замовник) та ТОВ «АББА ГРУП» (Підрядник) було укладено договір № 15 на виконання робіт по об`єкту «Підключення Межівського водозабору до водогону «Балка Широка смт. Просяна-будівництво», відповідно до якого Підрядником прийнято зобов`язання на свій ризик відповідно до проектно-кошторисної документації виконати роботи по об`єкту «Підключення Межівського водозабору до водогону «Балка Широка смт. Просяна-будівництво», а Замовником прийнято зобов`язання прийняти та оплатити виконані роботи. Роботи виконуються з матеріалу Підрядника. Договірна ціна робіт розрахована на підставі проектно-кошторисної документації та дорівнює 12 000 000,00 грн. Проміжні та кінцеві платежі за виконані роботи здійснюються в межах, не більше 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною, у двотижневий термін після підписання актів виконаних робіт між Замовником та Підрядником, а кінцевий платіж після підписання державною (робочою) комісією акту прийняття об`єкта до експлуатації, затвердженого в установленому порядку, по мірі надходження коштів на розрахункові рахунки Замовника. Початок робіт з 23.05.2016 року по 31 грудня 2016 року, але можуть бути виконані достроково. Місце виконання робіт : Межівський район, Дніпропетровська область. Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт за договором з дотриманням будівельних норм і правил, що діють на території України, оформити згідно законодавства виконавчу документацію, акти виконаних робіт, протоколи випробувань тощо, що входить до компетенції Підрядника, необхідні для здачі об`єкта в експлуатацію, забезпечити збереження матеріалів та обладнання, результатів виконаних робіт в робочий час на площі проведення послуг. Загальна вартість виконаних робіт за договором № 15 від 04.05.2016 року становить 11 437 866,61 грн., обсяги виконання робіт підтверджено актами виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.
Також, 01.04.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Замовник) та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» (Підрядник) було укладено договір № 12 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція магістрального водоводу ДЗД від НС № 5 до балки Свідовок», відповідно до якого Підрядником прийнято зобов`язання на свій ризик відповідно до проектно-кошторисної документації виконати роботи по об`єкту «Реконструкція магістрального водоводу ДЗД від НС № 5 до балки Свідовок», а Замовником прийнято зобов`язання прийняти та оплатити виконані роботи. Договірна ціна робіт розрахована на підставі проектно-кошторисної документації та дорівнює (з урахуванням додаткової угоди б/н від 14.04.2016 року) 5 748 472,64 грн. Проміжні та кінцеві платежі за виконані роботи здійснюються в межах, не більше 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною, у двотижневий термін після підписання актів виконаних робіт між Замовником та Підрядником, а кінцевий платіж після підписання державною (робочою) комісією акту прийняття об`єкта до експлуатації, затвердженого в установленому порядку, по мірі надходження коштів на розрахункові рахунки Замовника. Замовник, при надходженні коштів, перераховує Підряднику аванс у розмірі не більше 20% фонду заробітної плати, ціни річного обсягу робіт за договором, згідно до Календарного графіку виконання робіт, протягом п`яти робочих днів, а також закуповує усі необхідні матеріали, конструкції та вироби для Підрядника, згідно його заяв, з доставкою на об`єкт будови. Початок робіт з 18.03.2016 року по 31 грудня 2016 року, але можуть бути виконані достроково. Місце виконання робіт: Павлоградський район, Дніпропетровська область. Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт за договором з дотриманням будівельних норм і правил, що діють на території України, оформити згідно законодавства виконавчу документацію, акти виконаних робіт, протоколи випробувань тощо, що входить до компетенції Підрядника, необхідні для здачі об`єкта в експлуатацію, забезпечити збереження матеріалів та обладнання, результатів виконаних робіт в робочий час на площі проведення послуг. Загальна вартість виконаних робіт за договором № 15 від 01.04.2016 року становить 5 748 472,64 грн., обсяги виконання робіт підтверджено актами виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.
Крім того, 11.04.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Замовник) та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» (Підрядник) було укладено договір № 13 на виконання робіт по об`єкту «Будівництво розвідних водопровідних мереж с. Бикове Криничанського району», відповідно до якого Підрядником прийнято зобов`язання на свій ризик відповідно до проектно-кошторисної документації виконати роботи по об`єкту «Будівництво розвідних водопровідних мереж с. Бикове Криничанського району», а Замовником прийнято зобов`язання прийняти та оплатити виконані роботи. Договірна ціна робіт розрахована на підставі проектно-кошторисної документації та дорівнює 2 500 000,00 грн. Проміжні та кінцеві платежі за виконані роботи здійснюються в межах, не більше 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною, у двотижневий термін після підписання актів виконаних робіт між Замовником та Підрядником, а кінцевий платіж після підписання державною (робочою) комісією акту прийняття об`єкта до експлуатації, затвердженого в установленому порядку, по мірі надходження коштів на розрахункові рахунки Замовника. Початок робіт з 18.05.2016 року по 31 грудня 2016 року, але можуть бути виконані достроково. Місце виконання робіт: Межівський район, Дніпропетровська область. Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт за договором з дотриманням будівельних норм і правил, що діють на території України, оформити згідно законодавства виконавчу документацію, акти виконаних робіт, протоколи випробувань тощо, що входить до компетенції Підрядника, необхідні для здачі об`єкта в експлуатацію, забезпечити збереження матеріалів та обладнання, результатів виконаних робіт в робочий час на площі проведення послуг. Загальна вартість виконаних робіт за договором № 13 від 11.04.2016 року становить 1 960 889,92 грн., обсяги виконання робіт підтверджено актами виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.
Також, 04.05.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Замовник) та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» (Підрядник) було укладено договір № 16 на виконання робіт по об`єкту «Підключення Межівського водозабору «Балка Широка смт. Просяна будівництво», відповідно до якого Підрядником прийнято зобов`язання на свій ризик відповідно до проектно-кошторисної документації виконати роботи по об`єкту «Підключення Межівського водозабору «Балка Широка смт. Просяна будівництво», а Замовником прийнято зобов`язання прийняти та оплатити виконані роботи. Договірна ціна робіт розрахована на підставі проектно-кошторисної документації та дорівнює (з урахуванням додаткової угоди б/н від 16.05.2016 року) 8 363 244,47 грн. Проміжні та кінцеві платежі за виконані роботи здійснюються в межах, не більше 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною, у двотижневий термін після підписання актів виконаних робіт між Замовником та Підрядником, а кінцевий платіж після підписання державною (робочою) комісією акту прийняття об`єкта до експлуатації, затвердженого в установленому порядку, по мірі надходження коштів на розрахункові рахунки Замовника. Початок робіт з 23.05.2016 року по 31 грудня 2016 року, але можуть бути виконані достроково. Місце виконання робіт: Межівський район, Дніпропетровська область. Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт за договором з дотриманням будівельних норм і правил, що діють на території України, оформити згідно законодавства виконавчу документацію, акти виконаних робіт, протоколи випробувань тощо, що входить до компетенції Підрядника, необхідні для здачі об`єкта в експлуатацію, забезпечити збереження матеріалів та обладнання, результатів виконаних робіт в робочий час на площі проведення послуг. Загальна вартість виконаних робіт за договором № 16 від 04.05.2016 року становить 8 363 244,47 грн., обсяги виконання робіт підтверджено актами виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.
Крім того, 08.11.2016 року між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Замовник) та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» (Підрядник) було укладено договір № 811 на виконання робіт по об`єкту «Комплексно-оздоровчий ремонт залізничної колії та пішохідного настилу на шляхопроводі через автодорогу Умань-Кіровоград Смолінської шахти», відповідно до якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе виконання робіт по об`єкту «Комплексно-оздоровчий ремонт залізничної колії та пішохідного настилу на шляхопроводі через автодорогу Умань-Кіровоград Смолінської шахти». Роботи виконуються з матеріалів Підрядника. Орієнтовна вартість виконуваних робіт та поставляємих матеріалів за даним договором визначається в сумі 600 000,00 грн. Приймання виконаних робіт здійснюється уповноваженими представниками Замовника та Підрядника і оформлюється актом встановленої форми. Розрахунки між сторонами за виконані роботи здійснюються щомісячно на підставі Ф-2 та довідки про виконані обсяги робіт шляхом пред`явлення рахунків. Підрядник зобов`язаний проводити роботи у відповідності з діючими правилами та нормами, виконувати роботи відповідно до узгодженої сторонами кошторисної документації і здати Замовнику в обумовлені строки. Загальна вартість виконаних робіт за договором № 811 від 08.11.2016 року становить 380 869,53 грн., обсяги виконання робіт підтверджено актами виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.
ТОВ «Укрбудремонттехнологія» проведено розрахунки з ТОВ «АББА ГРУП» в повному обсязі, з ТОВ «АГРОБУДІНЖИНРІНГ» частково, кредиторська заборгованість за придбані матеріали складає 29 812,07 грн.
Суд звертає увагу на те, що порушень в оформленні документів бухгалтерського та податкового обліку за операціями між позивачем та ТОВ «АББА ГРУП» і ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» в ході перевірки не виявлено. Документи, складені за результатами здійснення вищенаведених господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону, тобто містять: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і, як наслідок, вони є такими, які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
Таким чином, вказані первинні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують реальність та здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «АББА ГРУП» та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНРІНГ». Постачання товару (будівельних матеріалів та ін.) супроводжувалося наданням документів про якість (сертифікатів відповідності, радіаційних, висновками санітарно-епідеміологічної експертизи). Виконання робіт за договорами будівельного підряду, окрім актів виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, також підтверджується актами результатів геодезичних робіт, загальним журналом робіт та журналами виконання окремих видів робіт (бетонних, антикорозійних, зварювальних).
Також, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив інше джерело придбання матеріалів (робіт), окрім як за результатами здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «АББА ГРУП» і ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ».
Разом з тим, ані актом перевірки, ані із наданих учасниками справи документів судом не встановлено та відповідачем не доведено відсутності у позивача податкових накладних по взаємовідносинах позивача з його контрагентами ТОВ «АББА ГРУП» і ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» у спірний період за наведеними у акті перевірки господарськими операціями.
Таким чином, враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини, а також, враховуючи умови укладеного договору та специфіку придбаних товарів, суд приходить до висновку, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої в статті 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про те, що задекларований позивачем податковий кредит за господарськими операціями з придбання товару (робіт) у ТОВ «АББА ГРУП» і ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» сформовано безпідставно за господарськими операціями, які в реальності не виконувались.
При цьому, слід зазначити, що висновки контролюючого органу не можуть ґрунтуватися на припущеннях посадових осіб контролюючого органу не підтверджених будь-якими належними та допустимими доказами.
Зі змісту Положення (стандарту) 16 «Витрати» слідує, що вартість матеріальних ресурсів, придбаних позивачем у ТОВ «АББА ГРУП» і ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» для потреб господарської діяльності, підлягає включенню до складу собівартості і, відповідно, зменшує об`єкт оподаткування податком на прибуток. Також до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування, підлягає включенню вартість робіт, виконаних ТОВ «АББА ГРУП» і ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» відповідно до умов укладених договорів будівельного підряду.
Отримання позивачем від ТОВ «АББА ГРУП» та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНРІНГ» податкових накладних, які були зареєстровані Єдиному реєстрі податкових накладних, є, на думку суду, достатніми підставами для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту відповідного звітного періоду згідно до вимог статей 198, 200 Податкового кодексу України.
Так, в акті перевірки зазначено наступне.
Також, в акті перевірки вказано про недостатню кількість працівників ТОВ «АББА ГРУП» для виконання наведених в актах (КБ-2в) об`ємів робіт на основі самостійно складеного контролюючим органом розрахунку людино-годин з використанням 10 осіб.
Згідно архіву електронної звітності ЄРПН, не можна встановити ланцюг походження товару: товар з різною номенклатурною позицією (придбаний товар не відстежується) з моменту реєстрації податкових накладних. Реалізовано : дріт, електроди, труба, щебінь, переходи штамповані інше, без зазначення коду УКТЗЕД. Згідно аналізу ланцюга постачання встановлено невідповідність придбаної і реалізованої номенклатури товару (робіт, послуг) ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ», тобто його пересорт в 1 ланці постачання, у зв`язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реального задекларованого виробництва.
Перевіряючими в акті перевірки вказано про недостатню кількість працівників ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» для виконання наведених в актах (КБ-2в) об`ємів робіт на основі самостійно складеного контролюючим органом розрахунку людино-годин з використанням 8 осіб.
ТОВ «АГРОБУДІНЖИНІРІНГ» не здійснює господарської діяльності та функціонує лише для формування необгрунтованої податкової вигоди у «покупців», а оформлений правочин не опосередковується реальним виконанням операції, яка становить його предмет. Тобто, фактично проведено перерахування коштів не у зв`язку з реальним придбанням (купівлею), яке визначено предметом такого договору.
Зазначений факт, на думку перевіряючих, свідчить, що дані господарські операції відбуваються штучно, з метою лише оформлення документообігу господарських операцій, а не їх фактичного проведення, і мінімізації сплати податків іншим підприємствам.
Суд зауважує, що, як вбачається з матеріалів справи та з`ясовано під час судового розгляду, висновки акту перевірки щодо відсутності реального характеру господарських операцій позивача з ТОВ «АББА ГРУП» та ТОВ «АГРОБУДІНЖИНРІНГ» грунтуються виключно на даних архіву електронної звітності ЄРПН, відомостей щодо проведення документальних перевірок зазначених підприємств та їх результатів в акті не наведено. При цьому, акт перевірки не містить аналізу показників податкової (бухгалтерської) звітності вказаних підприємств, а також будь-яких даних щодо недостатнього забезпечення матеріальними та технічними ресурсами, наявності обмежень у вчиненні господарських операцій з придбання та продажу товарів, виконання робіт за договорами будівельного підряду.
Суд зазначає, що податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах контролюючого органу відносно контрагентів позивача (суб`єктів господарювання) по ланцюгах постачання товарів, робіт (послуг), а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформаційний характер та може бути лише підставою для ініціювання перевірок або зустрічних звірок суб`єктів господарювання та не є безумовними доказами нереальності господарських операцій без дослідження первинних бухгалтерських документів суб`єкта господарювання, що також передбачено і нормами податкового законодавства.
Таким чином, суд вважає, що доводи відповідача про те, що контролюючий орган при проведенні перевірки не може встановити повного ланцюгу постачання того чи іншого товару аж до виробників (обрив (розрив) ланцюга), не може бути покладено в основу притягнення до відповідальності саме позивача як кінцевого споживача товарів, робіт та послуг за умови дотримання покупцем товару, робіт та послуг вимог податкового законодавства, зокрема, отримання податкової накладної та проведення оплати за придбаний товар, де у складі вартості товару позивачем сплачено було у суму податку на додану вартість.
Посилання на наявність господарських операцій між ТОВ «АББА ГРУП» та ТОВ «Ладком Інвест», суд оцінює критично, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Дана правова позиція наведена в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11, згідно якого при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Навіть, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.
Крім того, жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків одержувачів товарів вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
Також, законодавством не визначено мінімальний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 08.05.2018 року по справі № 814/937/15.
Відсутність у вказаного контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16.
З огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат платника податків не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Згідно з частиною 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язковими для адміністративного суду є саме вирок суду в кримінальному провадженні та ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, в частині правових наслідків дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відомості акту перевірки про те, що ТОВ «Ладком Інвест» є фігурантом кримінального провадження, судом не приймаються до уваги, оскільки ТОВ «Укрбудремонттехнологія» не мало господарських операцій із зазначеним підприємством і, відповідно, наслідки його діяльності не можуть випливати на дані податкового та бухгалтерського обліку позивача. Крім того, сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача. Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.06.2018 року у справі № 809/1139/17 та від 27.03.2018 року у справі № 816/809/17.
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, особами, відповідальними за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету є платники податку.
Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, при цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, допущені безпосередньо ним самим.
Відтак, відповідальність є персональною; обов`язковою правовою підставою для неї є наявність вини конкретного платника податків у допущених порушеннях, відповідно, вона не може автоматично поширюватись на контрагентів платника податків. Порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.
Належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України доказами факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (адже діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків є об`єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статтею 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (адже наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (адже відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.04.2019 року по справі № 820/979/17, від 28.11.2018 року по справі № 810/3851/16, від 06.11.2018 року № 822/551/18.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року («Булвес «АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є «власністю» у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов`язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов`язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону «Про ПДВ» стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов`язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.
За змістом прийнятих судових рішень, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України»).
Також, відсутність товарно-транспортних накладних не є достатньою підставою для висновку про безтоварний характер операцій з поставки продукції, оскільки мова йде про правильність формування податкового кредиту за взаємовідносинами купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, а не за взаємовідносинами з перевезення.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015 року по справі № 813/1444/13-а та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.02.2020 року по справі № 440/3783/18.
Отже, за умови сплати податку на додану вартість позивачем як покупцем у складі вартості товару (послуг) на нього не може бути покладено тягар відповідальності по сплаті такого податку вдруге, ще й за порушення податкового законодавства продавцем товару (послуг).
Із досліджених судом наданих сторонами у справі документів та обставин у справі щодо реальності/нереальності господарських операцій, здійснених позивачем та його вищенаведеними контрагентами у спірний період у сукупності із нормами чинного податкового законодавства, судом встановлено, що наведені вище висновки посадових осіб контролюючого органу не відповідають дійсності та спростовуються наданими позивачем копіями первинних бухгалтерських документів, які оформлені у відповідності до вимог статей 1, 9 Закону, у тому числі підтверджують зміни у власному капіталі, рух активів позивача по сплаті за придбаний товар (виконані роботи) від своїх контрагентів ТОВ «АББА ГРУП» і ТОВ «АГРОБУДІНЖИНРІНГ».
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що із аналізу наданих первинних бухгалтерських документів у ході проведення перевірки у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для висновків про нереальність вищевказаної господарської операції позивача із його контрагентом, з урахуванням обставин та норм чинного податкового законодавства досліджених судом.
При цьому, судом враховується і те, що акт перевірки не містить жодних посилань на порушення саме позивачем вимог податкового законодавства, які перешкоджали або забороняли позивачеві віднести суми податку на додану вартість по вищенаведених правовідносинах з наведеними вище контрагентами до податкового кредиту, з урахуванням того, що, як свідчать матеріали справи, розрахунки між позивачем із вищевказаним контрагентом по отриманню позивачем товару від вказаного контрагента були проведені позивачем у безготівковому порядку та позивачем, як покупцем такого товару, було отримано товар та сплачено суму податку на додану вартість у складі вартості товару, що не спростовано відповідачем наданими документами.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено жодними належними, достовірними та допустимими доказами правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не спростовані докази, які надані позивачем, з урахуванням обставин, встановлених судом, у відповідності до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудремонттехнологія" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 27.08.2020 року.

Суддя В.В. Кальник