Справа № 2а-0870/2482/11
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2012-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 року 16:02 Справа № 2а-0870/2482/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

при секретарі судового засідання Корольові О.О.

за участю представників:

позивача Чернявської Н.А. (довіреність від 14.04.2011 №б/н);

відповідача Опанасенка В.Л.(довіреність від 12.12.2011 №19542)

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма-К»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»

про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Гамма-К» (далі ТОВ «Гамма-К», позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі ТОВ «ЗМБТІ», відповідач), в якому, з урахуванням прийнятих судом уточнень, просить:

визнати рішення реєстратора ТОВ «ЗМБТІ» від 10.06.2009 №538 незаконним та скасувати;

зобов`язати відповідача зареєструвати за Товариством ТОВ «Гамма-К» право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 156,9кв.м. (літ. «Щ1») та трансформаторну будку загальною площею 5,1кв.м. (літ «Ф»), що розташоване по пр.Маяковського,11 у м. Запоріжжі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Зокрема вказав, що у відповідача відсутні законні підстави для відмови у реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивач набув права власності на нерухоме майно у відповідності до чинного законодавства, а тому просить позов задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечив та вказав, що ТОВ «ЗМБТІ» не може зареєструвати право власності за ТОВ «Гамм-К» на нерухоме майно, оскільки відповідно до наданих для реєстрації документів одному інвентарному номеру відповідають дві будівлі. Вважає позов необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні.

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), судом у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам від 29.12.1999 за ВАТ «Гамма» зареєстровано на праві власності нерухоме майно, зокрема, інв.№1000057. Право власності зареєстроване на підставі наказу Фонду державного майна України від 22.10.1996 №1581 та переліку нерухомого майна від 01.10.1998.

Згідно до переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Гамма», підприємству передано, зокрема, будинок трансформаторної підставці її, інв.№1000057. Площа об`єкту не вказана, також у переліку на вказано кількість будівель трансформаторної підстанції.

Факт наявності у ВАТ «Гамма» права власності на будівлю трансформаторної підстанції площею 156,9кв.м. (літ. «Щ1») та трансформаторну будку площею 5,1кв.м. (літ «Ф») підтверджений витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.04.2009 №22428763. У вказаному витязі зазначений інвентарний номер вказаних об`єктів 1000057. Витяг виданий Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що ОП ЗМБТІ за ВАТ «Гамма» було зареєстроване право власності на інв.№1000057 - будівлю трансформаторної підстанції площею 156,9кв.м. (літ. «Щ1») та трансформаторну будку площею 5,1кв.м. (літ «Ф») будівлю трансформаторної підстанції площею 156,9кв.м. (літ. «Щ1») та трансформаторну будку площею 5,1кв.м. (літ «Ф»).

У судовому засіданні представник відповідача припустив, що скоріше за все у витязі було зроблено технічну помилку, проте зазначив, що витяг не відкликався, помилка жодним чином не виправлялася.

16.04.2009 між ТОВ «Гамма-К» (покупець) та ВАТ «Гамма» (продавець) укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться по пр. Маяковського, 11 у м.Запоріжжя, інв.№1000057 - будівля трансформаторної підстанції загальною площею 156,9кв.м., літ. «Щ1» та трансформаторна будка загальною площею 5,1кв.м., літ «Ф».

Указаний договір є нотаріально посвідченим, після його реєстрації позивачу виданий витяг з Державного реєстру правочинів.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію прав власності на інв.№1000057. Рішенням від 10.06.2009 №538 реєстратор відмовив позивачу у реєстрації права власності на нерухоме майно. Підставою для відмови стало те, що «…неможливо встановити яка з будівель утворює інв.№1000057…».

Вважаючи таке рішення та дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі Закон №1952-IV).

Абзацом 2 ч.1 ст. 2 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Державна реєстрація прав здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав (ч.4 ст.3 Закону №1952-IV).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону №1952-IV обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Державну реєстрацію прав власності, інших речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна здійснює державний реєстратор прав (ч.2 ст.8 Закону №1952-IV).

Державний реєстратор прав самостійний у прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та відмову в такій реєстрації і здійснює повноваження тільки відповідно до закону (ч.4 ст.8 Закону 1952-IV).

З метою належного забезпечення захисту права власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб до запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 затверджено Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі Тимчасове положення).

Відповідно до п.1.2 Тимчасового положення державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Пунктом 2.1 Тимчасового положення встановлено, що для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1.

Заява про державну реєстрацію прав подається реєстратору того БТІ, яке здійснює свою діяльність відповідно до договору з Адміністратором Реєстру прав на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій розташований об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації. До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Відповідальність за достовірність та повноту інформації у заяві про державну реєстрацію прав та доданих документах несе(уть) заявник (заявники) (п.2.2 Тимчасового положення).

Відповідно до п.1 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно (додаток 2 Тимчасового положення), до прав встановлювальних документів належить, зокрема, договір купівлі-продажу.

Із матеріалів справи вбачається, що право власності на нерухоме майно у позивача виникло на підставі договору купівлі-продажу, у якому чітко зазначені літери об`єктів нерухомого майна, їх площа та інвентарний номер.

У відповідності до приписів п. 3.4 Тимчасового положення за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній. У своїх діях реєстратор БТІ керується законодавством України.

Підстави для відмови у проведенні державної реєєстрації прав визначені у п.3.5 Тимчасового положення, а саме, реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо: заявлене право не є таким, що підлягає державній реєстрації відповідно до Положення; із заявою про державну реєстрацію прав звернулась особа (особи), яка не може бути заявником відповідно до Положення; об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, розташований у межах території, на якій свою діяльність здійснює інше БТІ відповідно до договору з Адміністратором Реєстру прав;подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства;заявлене право вже зареєстроване; не проведено технічну інвентаризацію об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або вона проведена не тим БТІ, що здійснює свою діяльність на території, у межах якої розташований такий об`єкт; право власності та інші речові права на нерухоме майновиникли на підставі правочинів за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом;право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло з порушенням встановленого порядку відчуження;відчуження або інше визначення юридичної долі об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, у випадках, встановлених нормативно-правовими актами, відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився; у тридцятиденний строк з моменту надіслання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав заявником (заявниками) не усунено обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Також підстави для відмови у державній реєстрації прав визначені у ст.24 Закону №1952-IV. У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;об`єкт нерухомого майна або більша його частина розміщені на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону; заявлене право вже зареєстровано.

Наведений перелік є вичерпним, інших підстав для відмови у державній реєстрації прав чинним законодавством не передбачається.

Пунктом 3.8 Тимчасового положення встановлено, реєстратору БТІ забороняється тлумачити права або самостійно вносити зміни до відомостей про заявлені права.

Підставою для відмови позивачу у реєстрації права власності на нерухоме майно, як вказано у рішенні реєстратора,є той факт, що реєстратору неможливо встановити яка з будівель утворює інв.№1000057.

Проте, суд вважає зазначену причину відмови такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається із матеріалів справи, інв.№1000057 утворюють два об`єкти - будівля трансформаторної підстанції площею 156,9кв.м. (літ. «Щ1») та трансформаторна будка площею 5,1кв.м. (літ «Ф»).

Указаний факт також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.04.2009 №22428763, який виданий Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації. У вказаному витязі інвентарний номер 1000057 мають саме будівля трансформаторної підстанції площею 156,9кв.м. (літ. «Щ1») та трансформаторна будка площею 5,1кв.м. (літ «Ф»).

Згідно із п.1.8 Тимчасового положення реєстр прав власності на нерухоме майно є єдиною державною інформаційною системою, що містить відомості про зареєстровані права, суб`єктів прав, об`єкти нерухомого майна та незавершеного будівництва, правовстановлювальні документи та документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Складовими частинами Реєстру прав є електронна база даних, реєстраційні справи, журнали обліку заяв про державну реєстрацію прав та обліку заяв та запитів про надання інформації з Реєстру прав.

Тобто, під час надання відповідачем ВАТ «Гамма» витягу з реєстру прав власності на нерухоме, відповідач зазначив, що інв.№1000057 мають будівля трансформаторної підстанції площею 156,9кв.м. (літ. «Щ1») та трансформаторна будка площею 5,1кв.м. (літ «Ф»).

Ураховуючи наведене вище, суд вважає що рішення реєстратора Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.06.2009 №538 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно із ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дослідивши норми законодавства та матеріали справи суд вважає, що позивач правомірно набув право власності, а тому вимога щодо зобов`язання відповідача зареєструвати за позивачем право власності на нерухоме майно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного рішення, у зв`язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст.161-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.06.2009 №538.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гамма-К» право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 156,9кв.м. (літ. «Щ1») та трансформаторну будку загальною площею 5,1кв.м. (літ «Ф»), що розташоване по пр.Маяковського,11 у м. Запоріжжі.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма-К» судовий збір у розмірі 3,40 грн. (три грн.40 коп.). Видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Ю.В.Калашник