Справа № 500/1946/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1946/20

22 вересня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства фірма "Вікторія В" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство фірми "Вікторія В" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги з врахуванням уточнених позовних вимог обґрунтовані тим, що 18 травня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Тріумф», в особі директора Штокайло Галини Богданівни, що діє на підставі статуту (Покупець) з однієї сторони та Приватним підприємством фірма «Вікторія В», в особі директора Радняного Віктора Анатолійовича (Постачальник) укладено договір поставки №Т.ОО43 (далі - Договір) згідно із яким Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити пшеницю урожаю 2020 року, в заліковій вазі у кількості 164,286 т. по ціні 3500,00 грн/т. на загальну суму 575001,00 грн.

20.05.2020 Покупцем, на виконання умов договору, перераховано на рахунок Постачальника кошти в сумі 312000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №164 від 20.05.2020.

Відповідно до приписів п. 201.10 ст.201 ПКУ Приватне підприємство фірми «Вікторія В», згідно пункту 187,1 статті 187 ПКУ, в зв`язку настанням першої події податкових зобов`язань, а саме - датою перерахованих коштів, склало податкову накладну №11 від 20 травня 2020 року і направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 ПКУ, на дату виникнення податкових зобов`язань ПП фірми «Вікторія В» складено податкову накладну за номером №11 від 20.05.2020 року в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та подано її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто у встановлений ПК України термін.

Згідно квитанції №1 від 09.06.2020, року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

Представником позивача було надано всі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податкові накладні №11 від 20.05.2020 року. Однак, рішенням комісії ДФС від 20 липня 2020 року за №1748631/3339058 було відмовлено в реєстрації податкової накладної №11 від 20 травня 2020 року.

Представник приватного підприємства фірми «Вікторія В» з даним рішенням податкового органу не згідний, а тому звернувся до суду.

Ухвалою від 03.08.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

31 серпня 2020 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог.

01 вересня 2020 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 22.09.2020 о 11:00 год.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 22.09.2020. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Комісією Головного управління ДПС у Тернопільській області прийнято рішення від 20.07.2020 року №1748631/33390458 про відмову у реєстрації податкової накладної №11 від 20.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з ненаданням ПП ФІРМА «ВІКТОРІЯ-В» первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні.

На підставі цього представник відповідача заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження, з мотивів викладених в уточненій позовній заяві. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подавши до суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, в порядку письмового провадження. Просила в задоволенні позову відмовити з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду клопотання сторін у справі в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов і відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як видно з матеріалів справи, приватне підприємство фірми «Вікторія В», ідентифікаційний номер 33390458 зареєстроване 26.05.2005 року, номер запису про державну реєстрацію 1 000079. Записи про припинення реєстрації не вносились.

Згідно із витягом №005 з реєстру податку на додану вартість Приватне підприємство фірма «Вікторія В» 01.10.2016 зареєстроване як платник податку на додану вартість.

Приватне підприємство фірми «Вікторія В» створене на основі оренди права на земельну частку (пай). Орендні відносини регулюються договорами оренди. Земельні паї знаходяться на території Малобілківської сільської ради. Підприємство займається всіма видами сільськогосподарського виробництва. Основним видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Підприємство являється платником 4 групи податку.

Так, діяльність ППФ «Вікторія В» проводиться згідно зареєстрованого основного КВЕДУ 01.11 і походження товарів це с/г продукція вирощена на ріллі господарства.

У 2020 році були подані Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур 4 сг, де є наявна інформація про посіви вище перерахованої сільськогосподарської продукції у 2020 році. За даним підприємством обліковується 118,69 га ріллі, на якій посіяно 55 га озимої пшениці під урожай 2020 року.

Роботи на полях (зокрема розпушення, оранка, дискування, культивація, боронування ґрунту, сівба, догляд за посівами ППФ «Вікторія В» провадили власною технікою, зокрема основними засобами, яка є в наявності, а саме: трактори - 3 штуки; плуги - 2 штуки; культиватори - 1 штука; комбайни зернові - 1 штука; агрегати комбіновані напівнавісний - 1 штука; сівалки - 1 штука.

Робота виконується працівниками, облікова кількість штатних працівників усього в 2020 році становить 3 чоловіка. Середня річна заробітна плата працівників 2019 рік становить 54050,00 грн. Посів озимої пшениці проводилося власним насінням, яке було зібране в 2019 році. Для забезпечення діяльності придбано в 2019 році паливно-мастильні матеріали, мінеральні добрива, засоби захисту рослин.

Таким чином, вбачається, що: позивач є юридичною особою, наділеною спеціальною податковою правосуб`єктністю; має місце факт здійснення господарської операції; здійснена господарська операція узгоджується із специфікою економічної діяльності позивача; у позивача наявні трудові ресурси, технічні, фізичні та технологічні можливості щодо здійснення такої діяльності тощо.

Судом встановлено, що 18 травня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Тріумф», в особі директора Штокайло Галини Богданівни, що діє на підставі статуту (Покупець) з однієї сторони та Приватним підприємством фірма «Вікторія В», в особі директора Радняного Віктора Анатолійовича (Постачальник) укладено договір поставки №Т.ОО43 (далі - Договір) згідно із яким Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити пшеницю урожаю 2020 року, в заліковій вазі у кількості 164,286 т. по ціні 3500,00 грн/т. на загальну суму 575001,00 грн.

Згідно із пунктом 3.1 Договору Постачальник передає товар Покупцеві у повному обсязі (включно) до 05 серпня 2020 року. Пунктом 4.1 Договору встановлено, що Покупець здійснює попередню оплату у сумі 312 000, 00 грн. за товар шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку Постачальника до 22 травня 2020 року включно.

20.05.2020 Покупцем, на виконання умов договору, перераховано на рахунок Постачальника кошти в сумі 312000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №164 від 20.05.2020.

Відповідно до приписів п. 201.10 ст.201 ПКУ Приватне підприємство фірми «Вікторія В», згідно пункту 187,1 статті 187 ПКУ, в зв`язку настанням першої події податкових зобов`язань, а саме - датою перерахованих коштів, склало податкову накладну №11 від 20 травня 2020 року і направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 ПКУ, на дату виникнення податкових зобов`язань ППФ «Вікторія В» складено податкову накладну за номером №11 від 20.05.2020 року в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та подано її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних тобто у встановлений ПК України термін.

Так, квитанцію №1 від 09.06.2020, року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконанняп.п.201.162 п.201.16ст.201 ПКУ Приватне підприємство фірма «Вікторія В» направило на адресу ДФС в Тернопільській області повідомлення від 15.07.2020 року №2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, зокрема договір поставки, Таблиці даних платником податку №1 від 15.07.2020 року та пояснень. Отже, позивачем було надано всі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладні №11 від 20.05.2020 року.

Однак, рішенням комісії ДФС від 20 липня 2020 року за №1748631/3339058 було відмовлено в реєстрації податкової накладної №11 від 20 травня 2020 року. Представник позивача не згідний із рішенням податкового органу, а тому звернувся до суду, щоб скасувати його в судовому порядку.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Частиною 201.16 статтею 201 Податкового кодексу України встановлено: реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.22.2019 року №1165 затверджено «Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова №1165).

Відповідно до пункту 4 Постанови КМУ №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до вимог пункту 7 Постанови КМУ №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 10 КМУ Постанови №1165).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, (п. 11 КМУ Постанови №1165).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.

Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов`язання).

У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

У листі ГУ Міндоходів у м. Києві від 08.05.2014 р. № 4151/10/26-15-11- 01-06 щодо права на податкові витрати та податковий кредит з ПДВ у разі відсутності товарно-транспортної накладної (далі - ТТН), зокрема, зазначено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 ПКУ) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 ПКУ. Відсутність товарно-транспортної накладної за наявності правильно оформленої податкової накладної не може впливати на податковий кредит платника податків.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що відповідач безпідставно виніс рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1748631/3339558 від 20.07.2020, а тому вищевказане рішення підлягає скасуванню.

При вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Разом з тим, на думку суду, в даному випадку підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі, шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відсутні, оскільки у суду немає обґрунтованих сумнівів щодо виконання відповідачем рішення у цій справі, а крім того, примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1748631/3339558 від 20.07.2020.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 20.05.2020 № 11 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь приватного підприємства фірми "Вікторія В" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України сплачений судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, відповідно до квитанції № 1024 від 27.07.2020.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватне підприємство фірма "Вікторія В" місцезнаходження/місце проживання с.Мала Білка,Лановецький район, Тернопільська область,47438 ЄДРПОУ/РНОКПП 33390458

відповідач:

-Головне управління ДФС у Тернопільській області місцезнаходження/місце проживаннявул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 ЄДРПОУ/РНОКПП 39403535.

Головуючий суддя Подлісна І.М.