Справа № 240/11003/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11003/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Євген Юрійович

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

17 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Струкової Л.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року (місце ухвалення рішення - м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення йому документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням 27.05.2019 інвалідності 1 групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 1 групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, яка прибула в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З обставин справи колегією суддів встановлено, що позивач звільнений із органів внутрішніх справ у запас Збройних сил по статті 64 пункт "б" (через хворобу) з посади начальника відділу роботи з персоналом УМВС України в Житомирській області, що підтверджується витягами із наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2006 № 687 о/с та наказу начальника УМВС України в Житомирській області від 30.11.2006 № 223о/с

Відповідно до свідоцтва про хворобу військово-лікарської комісії УМВС України в Житомирській області від 25.10.2006 № 337/68 встановлено, що захворювання позивача - ТАК, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із довідкою Житомирської обласної МСЕК серія 12ААБ № 542625 позивачу з 27.05.2019 встановлено першу "Б" групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №015015 ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 становить 95%.

26.06.2019 позивач звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області із заявою на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 3 Порядку № 850.

10.07.2019 УМВС України в Житомирській області подано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII «Про міліцію» ОСОБА_1 у розмірі згідно з розрахунком - 448660,00 грн для погодження або відмови у погодженні МВС України.

Листом голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 03.09.2019 №228/29/105/05.2019 позивача повідомлено про те, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України повернуто матеріали щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з їх невідповідністю вимогам п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення позивачу документів про виплату одноразової грошової допомоги, з чим колегія суддів погоджується, враховуючи наступні положення законодавства України.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

7 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано положеннями статті 23 Закону України «Про міліцію» №565-XII (далі Закон №565-XII) та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Відповідно до статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вимог статті 23 Закону №565-XII постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до пункту 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Положеннями пункту 3 Порядку №850 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно із пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Так, відповідно до матеріалів справи позивач звернувся із заявою від 26.06.2019 до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням першої групи інвалідності. До заяви додав: довідку серія 12ААА №015015 від 20.06.2019; копію виписки та довідки МСЕК №542625; копію свідоцтва про хворобу №337/68 від 25.10.2006, довідку НАСК "ОРАНТА" №0690-06-05/586 від 25 червня 209 року; копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

10.07.2019 УМВС України в Житомирській області подано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII «Про міліцію» ОСОБА_1 у розмірі згідно з розрахунком - 448660,00 грн для погодження або відмови у погодженні МВС України.

Пунктом 9 Порядку №950 передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності приймається Міністерством внутрішніх справ України на підставі поданого керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу позивач, в даному випадку - ліквідаційною комісією Управління МВС України в Житомирській області висновку про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону № 565- XII.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України зобов`язано прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги або мотивовану відмову в призначенні такої виплати.

Однак, відповідач, за результатом розгляду документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, не прийняв жодного із зазначених вище рішень. Та всупереч пункту 9 Порядку № 850 листом ліквідаційній комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області за вих.№228/29/105/05.2019 від 03.09.2019 повідомлено позивача про повернення матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спосіб, у який Міністерство внутрішніх справ України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 1 групи інвалідності, вищенаведеними нормами не передбачений. Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо повернення без розгляду матеріалів стосовно призначення одноразової грошової допомоги позивачу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Тож, з урахуванням встановлених обставин справи та з метою належного способу захисту порушених прав позивача та ефективного механізму їх відновлення, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності від 26 червня 2019 року та за результатами розгляду прийняти рішення про призначення та виплату вказаної допомоги або про відмову у її призначенні відповідно до пункту 9 Порядку №850.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 вересня 2020 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.