Справа № 539/3232/16-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 539/3232/16-а
адміністративне провадження № К/9901/36883/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 539/3232/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі Лубенське ОУ ПФУ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Лубенського ОУ ПФУ
на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2016, ухвалену у складі головуючого судді Іващенка Ю.А. та
ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Перцової Т.С., суддів Жигилія С.П., Дюкарєвої С.В.,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 21.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
визнати протиправними дії Лубенського ОУ ПФУ щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки від 28.07.2015 № 74, виданої ліквідатором Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Лубенський м`ясокомбінат»;
скасувати рішення Лубенського ОУ ПФУ від 25.08.2016 №342;
зобов`язати Лубенське ОУ ПФУ перерахувати та виплачувати йому пенсію відповідно до довідки, виданої ліквідатором ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» від 28.07.2015 №74 із заробітної плати 1951,81 крб. за період роботи з 01.07.1986 по 31.07.1986 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильські атомній електростанції (далі ЧАЕС), починаючи з 29.07.2016, з урахуванням сплачених сум.
Позов ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він працював на Лубенському м`ясокомбінаті, правонаступником якого є ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат», звідки був відряджений на проведення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач вказав на те, що, дізнавшись про те, що грошове забезпечення було йому нараховане та виплачене без врахування діючих на той час документів, які були під грифом «таємно» та «для службового користування», отримав довідку з перерахованою заробітною платою (грошовим забезпеченням) з врахуванням нормативних документів, які діяли на час його перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та звернувся до Лубенського ОУ ПФУ з приводу перерахунку та виплати пенсії згідно із вказаної довідки, проте йому було протиправно у здійсненні такого перерахунку.
2. Лубенський міськрайонний суд Полтавської області постановою від 23.11.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, задовольнив позовні вимоги.
3. 10.01.2017 Лубенське ОУ ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
4. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16.01.2017 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
5. 09.02.2017 від позивача до суду касаційної інстанції надійшов відзив на вказану вище касаційну скаргу, в якому ОСОБА_1 просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані Лубенським ОУ ПФУ судові рішення без змін.
6. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено в новій редакції.
7. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
8. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).
9. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 13.06.2019 №741/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливлює її участь у розгляді даної справи.
10. Протоколом розподілу справи від 14.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г.
11. Ухвалою судді Верховного Суду від 18.06.2019 прийнято зазначену справу до провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12. Суди встановили, що ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, має ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, перебуває на обліку в Лубенському ОУ ПФУ та отримує пенсію по інвалідності.
Також суди встановили, що ОСОБА_1 працював на Лубенському м`ясокомбінаті (правонаступником якого є ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат»), звідки був призваний на військові збори для участі у проведенні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно із довідкою військової частини НОМЕР_1 від 04.09.1986 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та йому належить до виплати за місцем постійної роботи 100% тарифної ставки (посадового окладу) за період з 08.06.1986 по 03.08.1986. При цьому, в липні 1986 року позивач працював у ІІ зоні небезпеки 10 днів, у І зоні небезпеки 21 день.
Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 повернувся до попереднього місця роботи, де після повернення йому було нараховано та виплачено заробітну плату за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно із довідкою від 28.07.2015 №74, виданою ліквідатором ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» вказаним суб`єктом господарювання перераховано позивачу заробітну плату за період роботи 01.07.1986 року по 31.07.1986 по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розмір якої склав 1951,81 крб.
29.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до Лубенського ОУ ПФУ із заявою з приводу перерахунку та виплати йому пенсії згідно із довідкою від 28.07.2015 № 74 ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат», однак рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (правонаступником якого є Лубенське ОУ ПФУ) від 25.08.2016 №342 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії згідно із вказаною довідкою.
Підставою для відмови відповідача у перерахунку пенсії позивача на підставі вказаної довідки слугувало твердження про те, що розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження, наведений у вказаній довідці, є невірним. Так, як зазначено в оскаржуваному рішенні про відмову у перерахунку пенсії, відсутні підстави для застосування годинної тарифної ставки 1,52 крб., оскільки ставка за посадою позивача слюсаря 5 розряду становить 0,67 крб.; відсутні підстави для застосування показників кратності до годинної тарифної ставки, підвищеної на 100%; безпідставно враховано одноразову премію у розмірі 200 крб. та не надано документів на підтвердження виділення Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР та Міненерго СРСР коштів для виплати такої премії працівникам, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Окрім цього судом апеляційної інстанції встановлено, що фактична виплата позивачу премії в розмірі 200 крб. підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної відомості Лубенського м`ясокомбінату за листопад 1986 року.
При перерахунку заробітної плати ліквідатором ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» взято усередненений показник кратності 3,77.
Також встановлено, що згідно із довідкою військової частини НОМЕР_1 від 04.09.1986 ОСОБА_1 у липні 1986 року 10 днів працював у ІІІ зоні небезпеки та 21 день у ІІ зоні.
Не погоджуючись із такої відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що довідка від 28.05.2015 № 74, видана ліквідатором ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» містить вірний розрахунок заробітної плати позивача за період роботи у зоні відчуження і є належною підставою для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок № 1210), а відповідач неправомірно відмовив у проведенні перерахунку даної пенсії.
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
14. Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахування пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце виконання роботи. Перерахунок пенсії не може бути проведений на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам.
15. У запереченнях на касаційну скаргу позивач вказує, зокрема на те, що розрахунок заробітної плати у довідці від 28.05.2015 № 74, виданої ліквідатором ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» здійснений на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та Порядку № 1210, проведений вірно, тому його пенсія підлягає перерахунку з урахуванням вказаної довідки, як правильно вказали суди попередніх інстанцій.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі»; далі Закон № 460-IX), колегія суддів виходить із такого.
17. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18. Закон України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
19. Відповідно до статті 54 Закону № 796-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
20. Відповідно до пункту 1 Порядку № 1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону № 796-XII. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
21. Підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 1210 передбачено, що у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
22. Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
23. Статтею 15 Закону № 796-XII передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
24. Згідно із пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 2-1) довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
25. При цьому, відповідно до статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.
26. Так, після аварії на ЧАЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних документів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова Ради Міністрів СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова Ради Міністрів СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та інші.
27. У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
28. Постановою Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 05.06.1986 № 665-195 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964.
29. Розпорядженнями Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткових фондів заробітної плати» дозволено керівникам міністерств і відомств, які брали участь у ліквідації аварії, за згодою представника урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на роботах у III, II, I зонах небезпеки у 5, 4, 3 кратному розмірах.
30. Оплата праці робітників і службовців, відряджених у зону Чорнобильської АЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 (абзац 4 підпункту 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207/7), провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.
31. Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігали грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження зменшувався на одиницю.
32. Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 № 153/10-43 премія за роботу в зоні Чорнобильської АЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 процентів тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7).
33. Таким чином, після прийняття розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 робота працівників оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів та подвійного посадового окладу та окладу за спеціальними званнями згідно з постановою Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07.05.1986 № 524-156.
34. Отже, вказані нормативно-правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 для визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови оплати праці, замість попередніх, встановлених постановою від 07.05.1986 № 524-156.
35. Аналіз норм Порядку № 2-1 дає підстави для висновку про те, що підприємство де працювала особа, яка звертається за пенсією, може видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.
36. Підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичну тривалість робочого дня і місця її виконання.
37. У справі, яка розглядається суди встановили, що ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» вірно обчислено усереднений показник кратності 3,77, з урахуванням показника кратності 3 - за 10 днів у ІІІ зоні небезпеки та з урахуванням показника кратності 4 за 21 день у ІІ зоні небезпеки.
38. При цьому, судами встановлена фактична виплата позивачу премії в розмірі 200 крб. за листопад 1986 року.
39. Разом з цим, як видно з матеріалів справи новий розрахунок заробітної плати позивача за період роботи в зоні відчуження з 01.01.1986 по 31.07.1986 з урахуванням розрахункової ставки 1, 52 крб, коефіцієнту 3, 77, у розмірі 1951, 81 грн (1751, 81 крб + 200, 00 крб), був здійснений на підставі наказу ліквідатора
ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» від 28.07.2015 № 2.
40. Водночас судами попередніх інстанцій не встановлено, окрім виплати позивачу премії у листопаді 1986 року, чи були фактично здійснені у 1986 році виплати по іншим даним, зазначеним у довідці від 28.07.2015 № 74, виданої ліквідатором ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» з підтвердженням розрахунковими документами (відомостями) та фактично отримані позивачем, що є основною умовою для проведення перерахунку пенсії, оскільки довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював пенсіонер.
41. Суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою такі обставини, у зв`язку із чим їх висновки по суті позовних вимог, є передчасними.
42. Колегія суддів зазначає, що вимоги частин четвертої та п`ятої статті 11 КАС України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді першої інстанції), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017, зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
43. За змістом частини першої та другої статті 341 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 460-IX) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
44. Без дослідження і з`ясування наведених вище обставин, прийняті у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можна вважати законними та обґрунтованими.
45. Згідно із частиною другою статті 353 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 460-IX) підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
46. Отже, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 у справі скасувати, а справу №539/3232/16-а за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіА.І. Рибачук А.Ю. Бучик С.Г. Стеценко