Справа № 141/765/18
Суддя: Климчук С. В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/765/18
Провадження №2-а/141/3/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Солоненко І.Д.,

за участю сторін

позивача ОСОБА_1 : не з`явився,

представника позивача: адвоката Кметюка О.В.,

відповідача-1 Оратівське ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області: не з`явився,

відповідача-2 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області : не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 141/765/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування постанови про закриття кримінального провадження, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, з викликом сторін,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Оратівського районного суду Вінницької області перебуває адміністративна справа № 141/765/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування постанови про закриття кримінального провадження, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі відкрито 11.07.2018 року, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 31.07.2018 року.

Починаючи з 26.07.2018 року правосуддя в Оратівському районному суді Вінницької області не здійснювалось.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Глухоти П.Ю. № 54 від 31.07.2020 року був призначений повторний автоматизований розподіл судових справ на підставі наказу 21-к від 29.07.2020 та Указу Президента України № 226/2020 від 16.06.2020 року «Про призначення суддів».

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оратівського районного суду Вінницької області 31.07.2020 року головуючим суддею визначено Климчука С.В.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 12.08.2020 року справу прийнято до провадження судді ОСОБА_2 , та з врахуванням вимог ч.3 ст. 257 КАС України вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено перше судове засідання для розгляду справи на 22.09.2020 року на 11 год. 50 хв.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 22.09.2020 року заяву позивача ОСОБА_1 від 15.09.2020 року задоволено, замінено відповідача-2 по справі № 141/765/18 Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

11.09.2020 року відповідачем 1 Оратівським ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області в особі ст. слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Фарисея В. подано до суду заяву про закриття провадження у справі № 141/765/18, відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, в частині вимог щодо визнання постанови слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. л-нта поліції Фарисея В.М. від 17.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 00000 по ч.1 ст. 357 КК України протиправною та її скасування, оскільки питання щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження не вирішується в порядку адміністративного судочинства, а вирішується згідно норм і приписів КПК України.

В судовому засідання представник позивача адвокат Кметюк О.В. проти заявленого клопотання про закриття провадження у справі заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання про закриття провадження у справі від 10.09.2020 року та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено наступне.

Постановою слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенанта поліції Фарисея В.М. від 30.04.2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000070 від 17.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи частина третя статті 124 Конституції України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zаndv. Аustria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Як вбачається з ч.1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 КПК України, кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 10, 19 ч. 1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303, 314 - 316 КПК.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 18 березня 2020 року у справі №640/9044/19.

Оскільки підставою для звернення позивача з даним позовом до суду стали дії слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області , зокрема, винесення процесуального документу в рамках кримінального провадження №0000070, суд зазначає, що слідчі під час вчинення діянь, пов`язаних із досудовим розслідуванням не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, а отже, оскарження таких дій має відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад цього спору, суд прийшов до висновку, що вимога позивача до Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за нормами КПК України.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вказані обставини справи та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1: Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження згідно статті 238 ч.1 п.1 КАС України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, яким викладено у новій редакції Господарський процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, а також внесено зміни до інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Як вбачається з ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Згідно частини другої статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.10 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно зазначених норм Закону, а також враховуючи обставини справи, дана категорія справ не належить до предметної підсудності Оратівського районного суду Вінницької області, а тому суд дійшов висновку щодо передачі даної справи за підсудністю у відповідності до п.3 ч.1 ст.29 КАС України до Вінницького окружного адміністративного суду, оскільки зазначений спір предметно не підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 19, 20, 29, 238, 239, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області від 10.09.2020 року задовольнити.

2. Закрити провадження в адміністративній справі №141/765/18 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

3. Передати за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду адміністративну справу №141/765/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

4. Копію ухвали направити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення через Оратівський районний суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Климчук