Справа № 640/2776/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Київ №640/2776/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" до Головного управ-ління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) і Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ДФС у м. Києві від 10.12.2018 №1018701/31245841 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.11.2018 №14;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну від 12.11.2018 №14.

Позов обґрунтовано тим, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, яких конкретно документів не надано позивачем. Водночас надані позивачем контролюючому органу доку-менти у повній мірі підтверджують проведення господарської операції і правомірність складення податкової накладної.

Представник ГУ ДФС у м. Києві і ДФС подала відзиви, в яких просить відмовити в позові з підстав ненадання позивачем виписки банку, що підтверджують розрахунки, серти-фікати відповідності, штатний розпис, відсутність яких не дозволяє підтвердити реальність господарських операцій, зазначених в податковій накладній від 12.11.2018 №14.

Інших заяв по суті справи та/або з процесуальних питань до суду не надійшло.

Ухвалою суду від 22.09.2020 допущено заміну відповідачів на їх правонаступників: Головне управління ДПС у м. Києві, Державну податкову службу України.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задо-волення позовних вимог у повному обсязі, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивач склав і надіслав засобами телекомунікаційного зв`язку для реєстрації в ЄРПН податкову накладну від 12.11.2018 №14, виписану у зв`язку з постав-кою на користь TOB "Дніпробудком" товару відповідного найменування, кількості, ціни, загальною вартістю 2240328,74 грн. (у т.ч. ПДВ - 373388,12 грн.).

03 грудня 2018р. реєстрацію податкової накладної зупинено.

04 грудня 2018р. позивач надіслав засобами телекомунікаційного зв`язку контролюю-чому органу повідомлення про подання пояснень та документів щодо податкової накладної від 12.11.2018 №14, реєстрацію якої зупинено. У своїх поясненнях від 04.12.2018 №45.10/18 позивач зазначив, серед іншого, наступне: - підприємство займається продажем лакофар-бової продукції; - на нашу адресу прийшов запит ТОВ "Дніпробудком" щодо поставки матеріалів; - після ведення переговорів між нашими підприємствами було підписано договір поставки №7/18 від 30.10.2018 з умовами відстрочки платежу протягом 80-ти календарних днів з моменту поставки товару; - для можливості поставки товару було використано сирови-ну і товар, який було закуплено у ТОВ "Бреннтаг Україна", ПП "Дельтахім", ТОВ "Хімім-порт АГ", ФОП ОСОБА_1 ; - зберігання сировини було за адресою АДРЕСА_1 ; - виготовленням продукції зай-малося підприємство TOB "Сіопласт"; - транспортуванням займався ФОП ОСОБА_2 ; - оплата за сировину та послуги здійснювалася з нашого розрахункового рахунку; - постачання товарів за податкової накладною №14 від 12.11.2018 здійснювалось в рамках видів діяльності. До пояснень позивачем додано 29 додатків.

Вказані повідомлення і додатки до нього одержані контролюючим органом 05.12.2018, що підтверджується наявними у справі копіями квитанцій.

Рішенням Комісії ГУ ДФС у м. Києві від 10.12.2018 №1018701/31245841 відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної.

Рішенням Комісії ДФС від 27.12.2018 №54493/31245841/2 скаргу позивача залишено задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності відмови відповідача у здійсненні реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 4 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117), визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається пропо-зиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п. 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повнова-ження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспорту-вання, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні опи-си), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, па-порти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або зако-нодавством.

Згідно з п. 15 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у п. 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відобра-женого у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до пп. 4 п. 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Оцінюючи правомірність оскаржуваного рішення, суд зважає на таке.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що підставою його прийняття є ненадання пози-вачем копій документів:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і тран-спортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризацій-ні описи), у т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповід-ність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Також у рішенні зазначена додаткова інформація: "Документи не можливо ідентифі-кувати/пошкоджений, а саме: Документ довільного формату від 05.12.2018 (запит.PDF), Документ довільного формату від 05.12.2018 (видаткова накладна №PH-107.PDF), Документ довільного формату від 05.12.2018 (платіжне кром-форд.pdf), Документ довільного формату від 05.12.2018 (платіжне дельта.pdf), Документ довільного формату від 05.12.2018 (платіжне 6peнтаг.pdf), Документ довільного формату від 05.12.2018 (ко".

Крім цього, у своїх запереченнях відповідачі зазначають про неподання позивачем виписки банку, що підтверджує розрахунки, сертифікатів відповідності, штатного розпису, відсутність яких не дозволяє підтвердити реальність господарських операцій.

Надані позивачем до суду копії договору поставки №7/18 від 30.10.2018, укладеного між позивачем (Постачальник) і ТОВ "Діпробудком" (Покупець) на поставку матеріалів, спе-цифікації матеріалів до нього, видаткової накладної позивача від 12.11.2018 №338 на суму 2240328,74 грн. (у т.ч. ПДВ - 373388,12 грн.), довіреності ТОВ "Діпробудком" від 12.11.2018 №161 на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортної накладної від 12.11.2018 №Р-338 на перевезення товару підтверджують поставку позивачем на користь ТОВ "Діпробудком" товару відповідного найменування, кількості, ціни на загальну суму 2240328,74 грн. (у т.ч. ПДВ - 373388,12 грн.).

Надані позивачем до суду копії договору суборенди (піднайму) від 02.08.2018 №СП-01/2018.08, укладеного між ТОВ "Сіопласт" (Орендодавець) і позивачем (Орендар), та акта прийому-передачі приміщення від 02.08.2018 до вказаного договору, підтверджують вико-ристання позивачем нежилого приміщення, за адресою Україна, Києво-Святошинський р-н, с. Дмитрівка, вул. Козацька (Леніна), 10, для зберігання лакофарбової продукції.

Вказані документи, які були одержані контролюючим органом відповідно до квитан-цій від 05.12.2018, спростовують висновок контролюючого органу про неподання позивачем первинних документів щодо постачання, зберігання і транспортування товарів.

Щодо неподання позивачем виписки банку, що підтверджує розрахунки, то відповідач не врахував, що договір поставки №7/18 від 30.10.2018 передбачає поставку товару на умовах відстрочки платежу протягом 80-ти календарних днів з моменту поставки товару. Відповідач не врахував, що на час реєстрації податкової накладної визначений договором строк відстрочки не завершився, тому відсутність банківської виписки не впливало на здійс-нення поставки товарів. Крім того, до суду позивач подав копію платіжного доручення ТОВ "Діпробудком" від 19.12.2018 №630 про перерахування позивачу коштів у сумі 2779753,05 грн. (у т.ч. ПДВ - 463292,17грн.), заперечень проти якої відповідачі не зазначили.

Щодо неможливості ідентифікації чи пошкодження ряду поданих позивачем докумен-тів, зазначених у додатковій інформації, то їх копії наявні у справі й підтверджують наведені позивачем у поясненнях контролюючому органу обставини щодо виробництва і придбання позивачем товару, який у подальшому був поставлений на адресу ТОВ "Дніпробудком". Заперечень проти цих доказів відповідачі не зазначили.

Щодо неподання позивачем штатного розкладу, то Порядок №117 таких вимог не міс-тить, а в оскаржуваному рішенні така підстава не зазначена, тому висновок відповідача у цій частині є безпідставним.

Щодо неподання позивачем документів про підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), то такий висновок відповідає дійсності. Умовами договору поставки №7/18 від 30.10.2018 (п.п. 4.3, 5.1, 6.1) передбачено наявність сертифікату відповідності. Такий документ позивачем не поданий.

Позивач надав копію листа від 10.12.2018 №46.12/18 щодо сертифікації продукції, в якому зазначив з посиланням на відповідні законодавчі акти, що лакофарбова продукція не підлягає обов`язковій державній сертифікації, не відноситься де продукції, що має вигото-влятись у відповідності із державним або галузевим стандартом, на яку не зареєстровано та не затверджено в установленому порядку державного Технічного регламенту. Однак, цей документ подано контролюючому органу 13.12.2018, тобто після прийняття оскаржуваного рішення, тому не міг бути врахований відповідачем.

Разом з тим, зазначаючи про неподання сертифікату відповідності і стверджуючи, що його відсутність не дозволяє підтвердити реальність господарських операцій, аргументова-них доводів відповідачі не зазначили. Суд вважає такі заперечення формальними і необгрунтованими.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення винесено формально і необґрунтовано.

Оцінюючи наявність у позивача підстав для складення податкової накладної, суд зважає на таке.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотри-манням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Також, даний пункт передбачає зазначення в окремих рядках податкових накладних обов`язкових реквізитів, визначає перелік цих реквізитів.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з пос-тачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/по-слуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Додані до пояснень первинні документи, зазначені судом вище, свідчать про те, що податкова накладна від 12.11.2018 №14 складена позивачем у зв`язку з виникненням у нього податкових зобов`язань відповідно до п. б) п. 187.1 ст. 187 і п. 201.1 ст. 201 ПК України по факту першої події - відвантаження 12.11.2018 товару на користь ТОВ "Діпробудком".

Податкова накладна оформлена відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України, порушень законодавства при їх складенні відповідачем не встановлено.

Отже, надані позивачем докази, які не заперечувались і не спростовувались відповіда-чами, у своїх сукупності підтверджують здійснення позивачем операцій з постачання товарів відповідного найменування, кількості і вартості, належність цих операцій до об`єктів оподат-кування ПДВ згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України, а відтак наявність у позивача передба-чених ПК України підстав для складання податкової накладної та її реєстрації в ЄРПН.

Зважаючи на необґрунтованість оскаржуваного рішення і відповідність податкової накладної вимогам ПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення.

Розглядаючи вимогу про зобов`язання зареєструвати податкові накладні, суд зважає на наступне.

Згідно з п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розра-хунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

Пунктом 20 цього Порядку визначено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкової накладної, яке набрало законної сили, такі податкові накладні реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу 10), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням вказаних положень, а також беручи до уваги встановлену судом проти-правність оскаржуваного рішення комісії ГУ ДФС у м. Києві про відмову у реєстрації подат-кової накладної, вимога про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН податкову накладну підлягає задоволенню.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст. 139 КАС України судові витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 3842 грн., сплачені згідно з платіжним дорученням від 14.02.2019 №7934, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів порівно.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 159, 189, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві від 10.12.2018 №1018701/31245841 про відмову у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" від 12.11.2018 №14.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" від 12.11.2018 №14 днем їх фактичного подання.

4. Стягнути з бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судовий збір у сумі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт".

5. Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір у сумі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт".

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт";

03179, м. Київ, Брест-Литовське шосе, буд. 8-А; .

Відповідачі:

1) Державна податкова служба України;

04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; .

2) Головне управління ДПС у м. Києві;

04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко