Справа № 640/3306/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3306/19 Суддя першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Карпушової О.В.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на прийняте за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Релайз Компані» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Релайз Компані» (далі - Позивач, ТОВ «Релайз Компані») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві), у подальшому заміненого на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), про визнання протиправним та скасування у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 28.12.2018 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що надсилання Позивачем податкових накладних для реєстрації у межах операційного дня 15.08.2018 року та не отримання останнім у той же день квитанцій про реєстрацію таких накладних свідчить про безпідставність доводів Відповідача про те, що такі податкові накладні зареєстровані у відповідному реєстрі 16.08.2018 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів з посиланням на відомості акту перевірки зазначає, що за наслідками проведення перевірки складено акт та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафу.

Після усунення визначених в ухвалі від 21.05.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.09.2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Релайз Компані» просить в її задоволенні відмовити у повному обсязі та залишити рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, в апеляційній скарзі не наведено будь-яких доводів щодо неправильності рішення суду першої інстанції, по-друге, суд вірно наголосив на тому, що ненаправлення квитанції про прийняття або неприйняття податкової накладної протягом операційного дня свідчить про її реєстрацію у день подання, по-третє, правильність такої позиції суду першої інстанції підтверджується численною практикою Верховного Суду.

У судовому засіданні представник Відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що у листопаді 2018 року головним державним ревізором - інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності з ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Релайз Компані» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за 2018 рік. У ході перевірки податковим органом виявлено, що в порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України суб`єктом господарювання в Єдиному реєстрі податкових накладних несвоєчасно зареєстровані податкові накладні від 24.07.2018 року № 73, від 20.07.2018 року № 38, від 24.07.2018 року № 71, від 22.07.2018 року № 51, від 18.07.2018 року № 20, від 28.07.2018 року № 117, від 21.07.2018 року № 45, від 17.07.2018 року № 7, від 25.07.2018 року № 79, від 31.07.2018 року № 179, від 30.07.2018 року № 139, від 19.07.2018 року № 24 з простроченням на 1 день (16.08.2018 року), за що п. 120-1.1 ст. 120 ПК України передбачена відповідальність.

Результати перевірки зафіксовані в акті від 29.11.2018 року №19954/26-15-12-06-16/41200660 (а.с. 10), висновки якого за наслідками розгляду заперечень від 17.12.2018 року №12-17 (а.с. 11-63) залишені без змін, про що Позивача повідомлено Відповідачем листом від 28.12.2018 року №130915/10/26-15-12-06-14 (а.с. 64-66).

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 28.12.2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» №, яким до Позивача застосовано штраф за затримку граничних термінів реєстрації податкової накладної на 1 день у розмірі 10 % від суми 1 828 279,33 грн. у розмірі 182 827,93 грн. (а.с. 72).

При цьому, матеріали справи свідчать, що податкові накладні від 24.07.2018 року № 73, від 20.07.2018 року № 38, від 24.07.2018 року № 71, від 22.07.2018 року № 51, від 18.07.2018 року № 20, від 28.07.2018 року № 117, від 21.07.2018 року № 45, від 17.07.2018 року № 7, від 25.07.2018 року № 79, від 31.07.2018 року № 179, від 30.07.2018 року № 139, від 19.07.2018 року № 24 відправлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.08.2018 року з 12:57 до 15:18, час отримання податкових накладних/розрахунків коригувань з 12:59 до 15:20, отримання квитанції № 1 всіх поданих накладних - 19:45 (а.с. 13-38). Зі змісту квитанцій № 1 вбачається, що документи повернуто з відміткою «документ не прийнято», виявлено помилки, а саме код товару не відповідає Довіднику кодів товарів згідно з УКТЗЕД.

Судом першої інстанції також встановлено, що Позивачем повторно направлено податкові накладні з виправленими помилками 15.08.2018 року у період з 19:54 до 21:38, тобто протягом операційного дня (а.с. 39-62). Водночас, квитанції про прийняття даних податкових накладних надіслано 16.01.2018 року о 12:10, тобто наступного операційного дня за днем їх подання.

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 14, 120-1, 201 Податкового кодексу України, а також Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріалами справи не спростовується факт отримання Позивачем квитанцій про реєстрацію податкових накладних поза межами операційного дня їх подання, що свідчить про необґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення до ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї.

Згідно п. 2 Порядку №1246 у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Приписи п. 8 Порядку №1246 визначають, що податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

За правилами п. п. 10-11 Порядку №1246 після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки ряду передбачених показників (п. 12 Порядку №1246), за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (п. 13 Порядку №1246).

Згідно п. 14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.07.2019 року у справі №0940/1600/18, вважає за необхідне зауважити, що у Порядку №1246 не міститься визначення поняття «реєстрація податкової накладної». Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної ( розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування ) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

У даному контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами господарювання та ДФС визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року № 557 (далі - Порядок №557).

Відповідно до пунктів 8, 9, 11 вказаного Порядку у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення. Перша квитанція (електронне повідомлення, що формується у затвердженому в установленому законодавством порядку форматі (стандарті) програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання електронного документа в момент його отримання) надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Операційний день, згідно п. 2 Порядку №557, визначений як частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг. При цьому конкретні часові межі операційного дня цим Порядком не визначені. На відміну від цього п. 3 Порядку №1246 у редакції, чинній у серпні 2018 року, встановлено, що операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Така тривалість операційного дня застосовується в цілях статті 201 ПК як встановлена спеціальною нормою, що регулює порядок направлення електронного документа - податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) до ДФС для реєстрації в ЄРПН.

Таким чином, хоча Порядок №1246 в регулюванні механізму надсилання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) і відсилає до норм Порядку №577, і ці норми не були порушені контролюючим органом внаслідок направлення товариству квитанції про прийняття податкових накладних 16.08.2018 року, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для притягнення ТОВ «Релайз Компані» до відповідальності, встановленої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, з урахуванням меж відповідальності платника податку на додану вартість в механізмі реєстрації податкової накладної в ЄРПН, не у повній мірі узгоджується з нормами пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку №1246 щодо всіх зафіксованих в акті податкових накладних, окрім податкової накладної від 24.07.2018 року №71, з огляду на таке.

Як вже було зазначено вище, відповідно до абзацу тринадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зміст наведеної правової норми не дає підстав для її неоднозначного тлумачення безвідносно до змісту норм Порядку №577, як підзаконного акта, які не можуть застосовуватися з огляду на те, що колізія між нормами актів неоднакової юридичної сили вирішується на користь акта вищої юридичної сили.

Водночас, передумовою для отримання квитанції про прийняття або неприйняття податкової накладної є волевиявлення платника податків щодо направлення такої накладної для реєстрації, яке повинно бути реалізовано протягом операційного дня, який, як було встановлено вище, у серпні 2018 року розпочинався о 08:00 і завершувався о 20:00, а не о 23:00, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що податкові накладні від 24.07.2018 року № 73, від 20.07.2018 року № 38, від 22.07.2018 року № 51, від 18.07.2018 року № 20, від 28.07.2018 року № 117, від 21.07.2018 року № 45, від 17.07.2018 року № 7, від 25.07.2018 року № 79, від 31.07.2018 року № 179, від 30.07.2018 року № 139 повторно направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.08.2018 року у період з 20:43 по 21:38 (а.с. 39-42, 45-60), тобто після закінчення операційного дня. Отже, несвоєчасна їх реєстрація в ЄРПН була зумовлена не протиправними діяннями контролюючого органу, а направленням платником податків таких накладних для реєстрації поза межами операційного дня 15.08.2018 року.

У постанові від 12.02.2020 року у справі №1640/3102/18 Верховний Суд підкреслив, що протиправність застосування контролюючим органом штрафних санкцій за порушення строку реєстрації вищевказаних податкових накладних має місце у випадку, якщо платник податків подав для реєстрації в ЄРПН податкові накладні у строки, встановлені ПК України, протягом операційного дня до 20-ї години.

Натомість, як було встановлено раніше, однак не було враховано судом першої інстанції з огляду на застосування до спірних правовідносин п. 3 Порядку №1246 у нечинній редакції, перелічені вище податкові накладні були направлені ТОВ «Релайз Компані» на реєстрацію в ЄРПН після 20:00 15.08.2018 року, тобто після закінчення операційного дня.

До того ж, суд першої інстанції не звернув уваги, що податкова накладна від 19.07.2018 року №24 повторно була направлена ТОВ «Релайз Компані» для реєстрації в ЄРПН лише 16.08.2018 року о 15:37, тобто поза межами встановленого п. 201.10 ст. 201 ПК України строку.

Таким чином відсутні підстави стверджувати, що направлення контролюючим органом квитанцій про їх отримання лише 16.08.2018 року перебувало поза межами правового поля.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України у редакції, яка була чинною станом на серпень 2018 року, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі - 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що податкові накладні 24.07.2018 року № 73, від 20.07.2018 року № 38, від 22.07.2018 року № 51, від 18.07.2018 року № 20, від 28.07.2018 року № 117, від 21.07.2018 року № 45, від 17.07.2018 року № 7, від 25.07.2018 року № 79, від 31.07.2018 року № 179, від 30.07.2018 року № 139 на загальну суму податку на додану вартість 1 466 844,96 грн. були направлені ТОВ «Релайз Компані» для реєстрації в ЄРПН поза межами граничного операційного дня їх реєстрації, а саме 15.08.2018 року після 20:00, а податкова накладна від 19.07.2018 року №24 на суму податку на додану вартість 193 024,67 грн. направлена для реєстрації в ЄРПН 16.08.2018 року, то застосування до платника податків штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у розмірі 165 986,96 грн. (10% від 1 659 869,63 грн.) відповідає вимогам положень ст. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Водночас, штрафні санкції у розмірі 16 840,97 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної від 24.07.2018 року №71 накладені контролюючим органом на платника податків безпідставно, оскільки, як було встановлено раніше, указана податкова накладна направлена ТОВ «Релайз Компані» для реєстрації в ЄРПН 15.08.2018 року о 19:54, тобто у межах операційного дня граничного строку її реєстрації. При цьому, як вже було підкреслено вище, ненаправлення протягом цього операційного дня квитанції про прийняття або неприйняття такої податкової накладної свідчить, що таку накладну зареєстровано днем її подання.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище наявність правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо частини податкових накладних, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Релайз Компані» витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в сумі 252,61 грн., сплачених згідно платіжного доручення від 21.02.2019 року №6228 пропорційно до задоволених позовних вимог (9,21 %).

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 28 грудня 2018 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Релайз Компані» штрафних санкцій в сумі 16 840,97 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Релайз Компані» (03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3-А, 0) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 252 (двісті п`ятдесят дві) гривні 61 копійка.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

О.В. Карпушова

Повний текст постанови складено та підписано « 23» вересня 2020 року.