Справа № 200/5960/20-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 р. Справа№200/5960/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка

Олега Миколайовича розглянувши при секретарі судового засідання Купріян В.Ю. адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1

до Волноваської районної ради Донецької області в особі голови В. Лубінця

про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Волноваської районної ради Донецької області в особі голови В. Лубінця, відповідно до якого просить: визнати протиправною бездіяльність Волноваської районної ради Донецької області в особі голови В. Лубінця щодо відмови у задоволенні інформаційного запиту; зобов`язати Волноваську районну раду Донецької області в особі голови В. Лубінця надати ОСОБА_1 повну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту.

30 червня 2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та уточнення обставин справи відносно розпорядника публічної інформації, до якого звернувся позивач, та суб`єкта владних повноважень, який відмовив у наданні запитуваної інформації - відповідача.

09 липня 2020 року від позивача до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача, відповідно до якої недоліки позовної зави усунуто.

13 липня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі.

05 серпня 2020 року до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на адміністративний позов.

07 серпня 2020 року суд ухвалив подальший розгляд справи №200/5960/20-а здійснювати за правилами загального позовного провадження, витребувати у відповідача ґрунтовні пояснення відносно порядку здійснення компенсації з Державного бюджету України Волноваській районній раді Донецької області Донецької області витрат пов`язаних з виконанням народним депутатом Д. Лубінцем депутатських повноважень та наявності/відсутності у розпорядженні відповідача утвореної в цьому процесі фінансової документації (кошторисів, рахунків тощо), підготовче судове засідання призначено на 08.09.2020 року.

18 серпня 2020 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь позивача на відзив на адміністративний позов.

07 вересня 2020 року до суду засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення відповідача на виконання ухвали суду від 07.08.2020 року. Оригінал пояснення надійшов поштою 11.09.2020 року.

08 вересня 2020 року судом в підготовчому засіданні остаточно визначено предмет спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначено обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрано відповідні докази; визначено порядок розгляду справи, закрито підготовче провадження про що винесено відповідну ухвалу, розгляд справи по суті призначено на 21 вересня 2020 року.

21 вересня 2020 року сторони повідомлені належним чином в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Позивач обіймає посаду головного редактора Загальнополітичної інформаційної газети «Народовладдя про всіх і про все», посвідчення серія ДЦ № 3409-1036.

09 червня 2020 року позивач звернувся до Голови Волноваської районної державної адміністрації з заявою про отримання публічної інформації, в якій просив надати інформацію, чи здійснюється фінансування, ким і в який спосіб оренди приміщення для громадської приймальні народного депутата Д. Лубінця (вул. Героїв 51 ОМБр. - 1 каб. 121, м. Волноваха, Донецької області, 85700) за період з 2014 року по теперішній час, при цьому підтвердити факт оплати відповідними фінансовими документами.

Волноваська районна державна адміністрація надала позивачу відповідь від 12.06.2020 року № 20, якою повідомила позивача, що не є розпорядником зазначеної інформації в розумінні ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки розпорядником запитуваної інформації є Волноваська районна рада, як власник адміністративної будівлі за адресою: м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБр, 1, та, що запит позивача від 09 червня 2020 року №б/н був перенаправлений до Волноваської районної ради, як до належного розпорядника інформації для розгляду та надання відповіді.

Волноваська районна рада Донецької області надала відповідачу відповідь від 17.06.2020 року № 01-22-323 за підписом голови районної ради В. Лубінця, якою повідомлено позивача, що відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про статус народного депутата України», народному депутату, обраному в одномандатному виборчому окрузі, на строк виконання його депутатських повноважень місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, в управлінні яких знаходиться відповідно державна власність чи комунальна власність територіальної громади на території відповідного виборчого округу, зобов`язані надати окреме технічно обладнане службове приміщення з розташуванням у ньому постійного робочого місця помічника-консультанта народного депутата з наступним відшкодуванням витрат в установлених межах і за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

Розмір витрат на утримання службового приміщення, придбання необхідного технічного обладнання визначається щорічно Верховною Радою України виходячи з розміру бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України за поданням комітетів Верховної Ради України, до компетенції яких входять питання забезпечення діяльності народних депутатів та державного будівництва і місцевого самоврядування.

Відповідач зазначив, що за письмовим зверненням народного депутата Лубінця Д.В. передала в оренду частину приміщення, яке розташоване в адміністративній будівлі Волноваської районної ради за адресою: АДРЕСА_2 , для розміщення громадської приймальні народного депутата України Лубінця Д.В. на строк виконання його депутатських повноважень. Відшкодування витрат за оренду вказаного вище приміщення здійснюється за рахунок бюджетних призначень апаратом Верховної ради України.

За більш детальною інформацією стосовно фінансування діяльності народних депутатів України, у тому числі витрат на утримання службового приміщення, позивачу рекомендовано звернутися до апарату Верховної ради України.

Позивач вважає, що відповідачем не вказано, яке приміщення орендує народний депутат Д. Лубінець і чи отримує Волноваська районна Рада орендну плату за виділене приміщення, в якій кількості і з якого часу та за який період, при цьому ніяких фінансових документів не надав, що на думку позивача є фактичною відмовою в задоволені інформаційного запиту.

У відповіді на відзив позивач підтримав доводи, викладені в адміністративному позові.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що районною радою на запитання позивача «чи здійснюється фінансування, ким і в який спосіб за оренду приміщення» надано відповідь «відшкодування витрат за оренду вказаного вище приміщення здійснюється за рахунок бюджетних призначень апаратом Верховної Ради України». У позовній заяві позивач обґрунтовує неправомірність бездіяльності районної ради тим, що районна рада у листі - відповіді не зазначила «яке приміщення орендує народний депутат» та «в якій кількості і з якого часу та за який період (здійснюється фінансування)». У самій заяві позивача була зазначена інформація про конкретне приміщення, а також його місцезнаходження, номер кабінету, щодо якого здійснювався запит, а також період оренди цього приміщення, таким чином дублювання цієї інформації у відповіді районної ради не потребувалось. Запитувач не просив підтвердити або спростувати вказану інформацію.

Відповідач також зазначив, що у відповіді на заяву позивача районна рада зазначила, що «передала в оренду частину приміщення, яке розташоване в адміністративній будівлі Волноваської районної ради за адресою: м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБр. 6.1».

Відповідач вказує, що у заяві позивач не запитував інформацію про розмір, в якому здійснюється фінансування за користування приміщенням, тому висновки позивача про неправомірність ненадання цієї інформації не обґрунтовані.

На виконання ухвали суду від 07.08.2020 року відповідач надав суду пояснення, в яких зазначив, відповідно до пункту 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786, розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна 1 гривня встановлюється: бюджетним організаціям, які утримуються за рахунок державного бюджету.

Орендна плата за оренду приміщення, розташованого за адресою: вул. Героїв 51 ОМБр, б. 1 каб. 121, м. Волноваха Донецької області, 85700 здійснюється за рахунок бюджетних призначень Управлінням справами Апарату Верховної Ради України». Рахунки, утворені в процесі надання в оренду зазначеного вище приміщення, направляються районною радою Орендарю.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, спір стосується права особи на отримання публічної інформації.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Згідно ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII) від 02.10.1992 року, інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статті 2, 3 Закону № 2657-XII, визначають основні принципи інформаційних відносин та напрямки інформаційної політики, до яких належать: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації; забезпечення рівних можливостей щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації;створення умов для формування в Україні інформаційного суспільства; забезпечення відкритості та прозорості діяльності суб`єктів владних повноважень; створення інформаційних систем і мереж інформації, розвиток електронного урядування; постійне оновлення, збагачення та зберігання національних інформаційних ресурсів; забезпечення інформаційної безпеки України;сприяння міжнародній співпраці в інформаційній сфері та входженню України до світового інформаційного простору.

Статтєю 4 означеного Закону визначено суб`єктний склад інформаційних відносин, від так, суб`єктами інформаційних відносин є фізичні та юридичні особи, об`єднання громадян, суб`єкти владних повноважень. Об`єктом інформаційних відносин є інформація.

Згідно ст. 5 Закону № 2657-XII, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 року (далі - Закон № 2939-VI).

Стаття 23 Закону № 2939-VI закріплює право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації.

Відтак, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити, зокрема, ненадання відповіді на запит на інформацію.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст.4 Закону № 2939-VI, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Закону № 2939-VI, доступ до інформації забезпечується, у тому числі, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 13 Закону № 2939-VI до розпорядників публічної інформації віднесено до суб`єктів владних повноважень, а саме: органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до ст. 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939-VI, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 24 Закону № 2939-VI встановлює відповідальність за надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновків, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовий, зафіксований на певному матеріальному носієві продукт, отриманий або створений суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п. 13 ч. 6 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, голова районної ради забезпечує роботу по розгляду звернень громадян та доступу до публічної інформації.

Відтак, відповідно до ст. 32 Закону України «Про статус народного депутата України» 17 листопада 1992 року № 2790-XII, витрати органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, пов`язані з виконанням народним депутатом депутатських повноважень, компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 03 жовтня 2019 року № 157-IX (далі - Закон № 157-IX), врегульовано правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ст. 1 Закону № 157-IX, оренда для цілей цього закону - це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 17 Закону № 157-IX, орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна.

Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, оплата оренди комунального майна - це господарська операція, проведення якої супроводжується складанням первинних документів.

Відповідно до п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.3, 2.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

На вимогу контролюючих або судових органів та своїх контрагентів підприємство, установа зобов`язані за свій рахунок зробити копії таких документів на паперовому носії.

Фізичні та юридичні особи, які беруть участь у здійсненні операцій, пов`язаних з прийомом і видачею грошових коштів, цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об`єктів майна, забезпечуються підприємством, установою, що виконує ці операції, копіями первинних документів про таку операцію.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи відповідача щодо відсутності у нього фінансових документів, що підтверджують факт отримання орендної плати необґрунтованими, оскільки діюче законодавство, яким врегульовано порядок передачі в оренду комунального майна та здійснення господарських операцій, зобов`язує відповідача складати та мати в своєму розпорядженні вказані документи.

Враховуючи надані відповідачем пояснення, Волноваською районною радою Донецької області здійснюються розрахунки орендної плати за приміщення розташоване за адресою: м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБр, б.1, в процесі чого утворюються рахунки (документи господарчої діяльності), які направляються орендарю.

Рахунок за своїм призначенням має інформаційний характер та фактично є розрахунково-платіжним документом, що передбачає виставлення певних сум до оплати за надані послуги.

Дослідивши відповідь від 17.06.2020 № 01-22-323, надану відповідачем позивачу, суд встановив, що в ній: інформація в який спосіб здійснюється фінансування оренди приміщення для народного депутата Д. Лубінця (розмір орендної плати, період з якого приміщення перебуває в оренді) надана не в повному обсязі; копії фінансових документів, що підтверджують факт оплати, не надано.

Дослідивши відповідь відповідача від 17.06.2020 № 01-22-323, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не надано інформацію в повному обсязі, якою він повинен володіти виходячи з приписів законодавства, та рекомендовано позивачу звернутися до апарату Верховної ради України.

Відповідно до ст. 7 Бюджетного Кодексу України, одним з базових принципів бюджетної системи є принцип публічності та прозорості який полягає в інформуванні громадськості з питань бюджетної політики, складання, розгляду, затвердження, виконання державного бюджету та місцевих бюджетів, а також контролю за виконанням державного бюджету та місцевих бюджетів.

Одним з принципів місцевого самоврядування в України є підзвітність та відповідальність перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб (ст. 4 Закону № 280/97-ВР).

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» № 10 від 29.09.2016 року зазначено, що за загальним правилом не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою статті 6 Закону № 2939-VI, вказану інформацію може бути обмежено в доступі, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину (частина п`ята стаття 6 Закону № 2939-VI).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є ефективним.

Відповідно до ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1 - 4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Оскільки дана справа відноситься до категорії справ, визначених у п.1 ч.1 ст.263 КАС України, то рішення у цій справі виконується негайно.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) до Волноваської районної ради Донецької області в особі голови В. Лубінця (, 85700, Донецької області, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБр 1) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Волноваської районної ради Донецької області в особі голови В. Лубінця щодо відмови у задоволенні інформаційного запиту ОСОБА_1 від 09.06.2020 року.

Зобов`язати Волноваську районну раду Донецької області в особі голови В. Лубінця надати ОСОБА_1 повну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту від 09.06.2020 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення складено та підписано 25 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко