Справа № 759/13091/20
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13091/20

пр. № 2-а/759/294/20

17 вересня 2020 року Святошинського районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Величко Т.О.,

за участі секретаря судових засідань Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква УПП в Київській обл. Ярмоли Євгена Ігоровича, батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП в Київській обл., 3-я особа: капрал поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква УПП в Київській обл. Омельченко Олександр Олександрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

У серпні 2020 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до капрала поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква УПП в Київській обл. Ярмоли Євгена Ігоровича, батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП в Київській обл., 3-я особа: капрал поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква УПП в Київській обл. Омельченко Олександр Олександрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач зазначив, що постановою серії ЕАМ № 2908535 від 1 серпня 2020 року, складеною у електронній формі капралом поліції 1 батальйону 1 роти Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Ярмолою Євгеном Ігоровичем його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: на думку відповідача, перетнув суцільну смугу, дорожньої розмітки 1.2 чим порушив пункт 34 Правил дорожнього руху.

Позивач зазначив, що 01.08.2020 року він, керуючи транспортним засобом "Jаguаr Е-расе", державний номерний НОМЕР_1 та рухаючись по Одеській трасі в напрямку с. Віта Поштова, був зупинений працівниками патрульної, а саме: капралом поліції 1 батальйону 1 роти Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Омельченком О.О., який повідомив, що він виїжджаючи з заправки WOG та рухаючись в напрямку Білої Церкви перебуваючи в службовому автомобілі, «заднім оком» побачив, що він (позивач) керуючи транспортним засобом порушив суцільну розмітку на трасі. Він попросив надати відповідні більш переконливі докази (відео, фото), якими зафіксовано момент порушення суцільної смуги, оскільки така розмітка взагалі була відсутня на Одеській трасі, оскільки суцільні смуги (розмітку 1.2.) відмежовує бетонні огорожі траси та мною будь-які порушення не вчинялись. Також ним було надано в письмовому вигляді працівнику поліції Омельченку О.О. пояснення, що ним будь-які порушення не вчинялись, доказів (фото, відео) вчинення адміністративного правопорушення ним не надано. Після зазначеного, він з дозволу патрульного продовжив рух та здійснив зупинку та автомийці, яка розташована по вулиці Карла Маркса, 1 у с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області. Через певний час, під`їхав патруль патрульної поліції та вже інший працівник поліції - капрал поліції 1 батальйону 1 роти Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Ярмола Є.І., не дотримуючись карантинних обмежень (маска висіла на підборідді) повідомив, що він вважає, що ним (позивачем) було вчинено адміністративне правопорушення, а саме: перетин суцільної смуги дорожньої розмітки 1.2 чим було порушено пункт 34 Правил дорожнього руху та він складе постанову. При цьому, працівник поліції Ярмола Є.І. діяв упереджено, прав не зачитував, обмежившись роз`ясненням лише статті 63 Конституції України, причини та обставини вчинення ніби-то адміністративного правопорушення ним не повідомлені, доказів (фото, відео) моменту вчинення адміністративного правопорушення не надано. На його вимогу, про необхідну правову допомогу у зв`язку із неправомірністю дій працівників поліції - не реагував. До постанови про вчинення адміністративне правопорушення працівником було долучено пояснення, які були раніше відібрані іншим працівником поліції - капралом поліції 1 батальйону 1 роти Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Омельченком О.О. за вказаним фактом та який не знайшов доказів про вчинення мною адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим постанова ним не складалась. Отже, постанову було складено відносно нього, коли машина перебувала на автомийці та адміністративне правопорушення, яке ним не вчинялось з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, без надання доказів та правової допомоги. Постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2908535 від 01.08.2020 року відповідачем була винесена через певний час, під час перебування автомобіля на автомийці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку. Просив скасувати постанову серія ЕАМ № 2908535 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, від 01.08.2020 року, винесену капрал поліції 1 батальйону 1 роти Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Ярмолою Євгеном Ігоровичем, про притягнення до адміністративної відповідальності його за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Позивач в судове засідання не з"явився, просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, від представника відповідачів суду наданий відзив, в якому зазначається про те, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. У відзивузазначено, що вВідповідно до винесеної відповідачем Постанови, 01.08.2020 о 09 год 57 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ягуар Е-пейс», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: с. Віта - Поштова, вул. Карла Маркса, 12, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.2 додаток 22 розділ 34 ПДР (суцільна горизонтальна лінія дорожньої розмітки, здійснив поворот ліворуч перетнувши її, чим порушив п. 8.5.1 ПДР за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Незнання законів не звільняє від відповідальності. Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Дорожня розмітка 1.2 (суцільна лінія) - позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено. Таким чином оскільки ПДР не встановлено жодного дозволу до перетину дорожньої розмітки 1.2 ПДР відповідачем вірно кваліфіковано суть вчиненого правопорушення. Зокрема, варто наголосити, що в обов`язки водія не входить оцінка відповідності нанесення дорожньої розмітки, а відповідно до п. 2.3.6) ПДР водій зобов`язаний виконувати таку та вчасно реагувати на її зміну. А отже посилання позивача на те, що він виконував маневр та не переконався в наявності такої розмітки не може бути підставою звільнення від відповідальності, а наведені твердження в його позові повною мірою спростовуються доданим відеозаписом, та є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч. 1 ст. 122 КУпАП). Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 01.08.2020 вимог дорожньої розмітки 1.2 (розділ 34 додаток 2 до ПДР), було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП (на що позивач відмовлявся слухати та стверджував що його права йому добре відомі та просив пришвидшити винесення постанови - підтверджується доданим відеозаписом) та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, поліцейський назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП). Таким чином варто зазначити, що відповідач під час прийняття рішення керувався доказами такими як пояснення особи, які позивачем в подальшому було змінено без вагомих на те підстав. Хоча в даному випадку в рамках ст. 78 КАС обставини зміни пояснень мають бути підтверджені і можливі лише за виключних обставин. Таким чином враховуючи гу обставину, що інформація про вчинене порушення позивачем отримувалась відповідачем шляхом візуального спостереження, ще до початку розгляду справи, ним було прийнято рішення, що є максимально не упередженим та з дотриманням вимог чинного законодавства. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 78 КАС України, обставини, що визнані учасниками справи не потребують додаткового доказування, та у разі відмови від таких пояснень в обов'язок позивача покладено доведення належними засобами доказування в рамках ч. 2 ст. 78 КАС України причин та умов, що могли сприяти відмові від зазначених пояснень. Оцінивши докази (пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності) у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача та прохання про пришвидшення процедури розгляду справи, поліцейський, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн 00 коп. (двісті п`ятдесят п`ять), що в межах санкції даної статті. Після чого позивача було ознайомлено з винесеною Постановою, та повідомлено йому порядок її оскарження Постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП. Також зазначено, що позивач обґрунтував свою позовну заяву, поряд з тим позивачем в рамках ч. 1 на підставі ч. 4 ст. 77 КАС України до позову не додано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, а отже такий позов сформований виключно на припущеннях, які не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки ч. 2 ст. 77 КАС не виключає обов`язок позивача доводити ті обставини на які він посилається у своєму позові. Зокрема, такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі 520/2261/19. При цьому зауважено, що під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі та у межах встановлених п. 2 ч. 1 ст. 32, ст. 35 Закону, ст. 222, 245, 251, 252, 278, 279 КУпАП. положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Такі дії поліцейського не можуть бути визнані незаконними, оскільки вони прямо передбачені та регламентовані чинним законодавством України. Такого висновку також дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні № 754/13572/16 від 26.09.2017. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема, ч. З ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Отже, виходячи з вищезазначених норм закону, поліцейський який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час, а протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не складається. Такого ж висновку дійшов Верховний суд України в своєму рішенні від 14.02.2018 у справі № 536/583/17 та в рішенні від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17. Доводи позивача про позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, є безпідставними, оскільки зі змісту позову не вбачається, що Позивач заявляв відповідні клопотання (про необхідність викладення ним своїх заперечень проти оскаржуваної постанови у письмовому вигляді чи про необхідність виклику адвоката). Зокрема, позивач під час розгляду справи користувався консультаціями інших осіб, саме після яких позивач надав письмові пояснення які не відповідали дійсним обставинам справи, таким чином в рамках прийняття рішення відповідач керувався інформацією яка була сприйнята візуально ним до початку розгляду справи. Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277-280 КУпАП. Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями частин 2, 3, 4, 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача. З вищенаведеного можна зробити висновок, що винесення постанови Відповідачем в порядку скороченого провадження на місці вчинення правопорушення Позивачем було здійснено відповідно до та в межах чинного законодавства. З огляду на викладене слід зауважити, що за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом її оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду. За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспектором поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачені. Отже, Відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а Постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, поряд з тим позивачем в супереч ч.4 ст. 77 КАС України не додано до позову жодного належного доказу в підтвердження ти обставин за яких на думку позивача виникло порушення його прав чи законних інтересів, отже позов не підлягає задоволенню.Просили у позові ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ярмоли Є.І. батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліціїта поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Омельченка О.О. відмовити в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що 01.08.2020 відносно ОСОБА_1 капралом патрульної поліції 1-ої роти 1-го батальйону патрульної поліції в УПП у м.Біла Церква Київської обл. Ярмолою Є.І. було винесено постанову серії ЕАМ №2908535 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. (а.с. 10).

Разом з тим, суд вважає, що дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову серії ЕАМ №2908535 від 01.08.2020 та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема, не виконання вимог п.п. 34 ПДР, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується її висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем скоєно адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2908535 від 01.08.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн 00 коп. підлягає скасуванню.

Тому позов підлягає задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю.

У порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 126 ч.1, 247, 251, 280, 283, КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, КАС України, суд, -, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква УПП в Київській обл. Ярмоли Євгена Ігоровича, батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП в Київській обл., 3-я особа: капрал поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква УПП в Київській обл. Омельченко Олександр Олександрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП м.Києві рядового Лоуді Кірстен Володимирівни, серія ЕАМ № 2908535, він 01.08.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя : Т.О. Величко