Справа № 822/1137/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1137/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

23 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Гриценка В.В на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

13 квітня 2017 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський», що полягає у невключені даних про рахунок ОСОБА_1 , до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-057-000247579 від 20 травня 2016 року в сумі 25 000 грн;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» включити дані про рахунок ОСОБА_1 , до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-057-000247579 від 20 травня 2016 року в сумі 25 000 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги документи, які долучені відповідачем до матеріалів справи та підтверджують факт трудових відносин позивача з ПАТ «Банк «Михайлівський». Оскільки ОСОБА_1 є пов`язаною особою з проблемним банком, у відповідача відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Гриценка В.В. задоволено повністю. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

04.09.2017 позивачем подано касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Підставою скасування вказаного рішення є неповне з`ясування судом апеляційної інстанції всіх обставин справи, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Верховний Суд звертає увагу на необхідність дослідження трудових відносин між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський». Також, Верховний суд вказав, що судом апеляційної інстанції не встановлено дату припинення трудових відносин позивача з банком та відповідно, не визначено, чи вважалася ОСОБА_1 на момент укладення банківського договору пов`язаною з ПАТ «Банк Михайлівський» особою.

Суд зауважив, що визначення дати припинення трудових правовідносин між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» має важливе значення для правильного вирішення спору, оскільки відсутність трудових відносин між банком та позивачем на момент укладення договору банківського вкладу і розміщення на відкритому відповідно до нього рахунку грошових коштів обумовлює непоширення на позивача обмежень щодо відшкодування коштів за вкладом за рахунок ФГВФО, визначених частиною четвертою статті 26 Закону № 4452-VI.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року прийнято до провадження та призначено справу до апеляційного розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились, повноважного представника не направили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.05.2016 між Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Перше знайомство" №980-057-000247579, згідно умов якого ОСОБА_1 було вкладено до банку 25000 грн., що підтверджується квитанцією №5056183 від 20.05.2016.

Відповідно до ст.1 договору вкладник вносить, а ПАТ "Банк Михайлівський" приймає грошові кошти вкладника та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок у гривні, що відкривається банком на ім`я вкладника, і зобов`язується виплачувати вкладнику суму вкладу та проценти на неї.

23.05.2016 на підставі рішення Національного банку України від 23.05. 2016 за № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" призначено Ірклієнко Юрія Петровича.

13.06.2016 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.

12.07.2016 відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнку Юрію Петровичу з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

01.09.2016 рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", згідно з яким всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" делеговано Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" №27/1 від 24.05.2016 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

13.07.2016 наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" №2 продовжено проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Михайлівський".

В кінці 2016 року позивач звернулась до уповноваженої особи із заявою з приводу виплати належних за договором банківського вкладу коштів.

27.01.2017 позивач отримала відповідь в якій було повідомлено про визнання нікчемним трансакції щодо повернення грошових коштів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", які позивач не здійснювала.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волков О.Ю. всупереч вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та нормативно правовим актам Фонду протиправно не включив дані позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та не визначив ОСОБА_1 розрахункову суму відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченою Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25 Закону № 4452-VI).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Судом встановлено, що на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку ОСОБА_1 , відкритому відповідно до укладеного договору банківського вкладу № 980-057-000247579 від 20 травня 2016 року, знаходилась сума 25 000,00 грн. Грошові кошти надійшли від ТОВ «ІРЦ», про те уповноваженою особою Фонду не включено ОСОБА_1 до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на п. 4 ч. 4 ст. 26 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якого Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банк особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною 2 чт. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», -протягом року до дня прийняття такого рішення). Оскільки ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з ПАТ «Банк «Михайлівський», у відповідача відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО.

Визначаючись щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з положеннями пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI (у редакції, чинній на момент розміщення позивачем коштів на банківському рахунку) Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Порядок визначення пов`язаних із банком осіб регулюється відповідно до Положення про визначення пов`язаних із банком осіб затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315 (далі - Положення 315) відповідно до п. 1 гл. 1 розділу ІІ якого банк визначає перелік пов`язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог статті 52 Закону та з урахуванням цього Положення. Особа є пов`язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов`язаною з банком відповідно до вимог зазначеної статті закону.

Статтею 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 № 2121-III вказано, що для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Банк зобов`язаний подавати Національному банку України інформацію про пов`язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Згідно п. 2 та 3 гл. 1 розділу ІІ Положення 315, банк забезпечує внесення змін до переліку пов`язаних із банком осіб на підставі змін інформації щодо особи, визначеної пов`язаною з банком, визначення нових осіб пов`язаними з банком особами тощо. Банк зобов`язаний уживати заходів для відповідності операцій з пов`язаними особами вимогам законодавства з моменту виникнення ознак пов`язаності фізичної або юридичної особи із банком. Банк має право відмовитися від здійснення операцій з особами, щодо яких визначити існування чи відсутність пов`язаності із банком складно чи неможливо.

Банк зобов`язаний щомісячно надавати Національному банку актуалізований перелік пов`язаних із банком осіб за формою та у строки, визначені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації статистичної звітності, що подається до Національного банку.

При цьому, ч. 1 ст. 42 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

Тобто, аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для віднесення особи до пов`язаних з банком осіб є насамперед, перебування особи на посаді керівника банку, перелік яких визначений ст. 42 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу № 359-К від 26.02.2014 ОСОБА_1 прийнято за строковим трудовим договором в ПАТ «Банк Михайлівський» на посаду кредитного фахівця регіонального центру в Хмельницькій області Подільської регіональної дирекції з 26.05.2014 по 26.08.2014 (а.с. 43).

В подальшому трудові відносини були продовжені на підставі безстрокового трудового договору.

З 03.11.2014 згідно наказу № 899-К позивача переведено з кредитного фахівця регіонального центру в Хмельницькій області Подільської регіональної дирекції на посаду фахівця Хмельницького відділення № 2 (а.с. 44).

Наказом від 26.03.2015 № 299-К та наказом від 02.11.2015 № 1171-К на ОСОБА_1 покладено виконання додаткових обов`язків начальника Хмельницького відділення № 2 в порядку суміщення посад з 26.03.2015 року та з 02.11.2015 року відповідно (а.с. 45, 46).

Також, відповідачем до матеріалів справи додано витяг з переліку пов`язаних із банком осіб станом на 16.05.2016, відповідно до якого визначено код типу пов`язаної із банком особи 523 (а.с. 48).

Однак, до матеріалів справи позивачем надано копію трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст. 48 КЗпП України є основним документом про трудову діяльність працівника.

Зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що позивач 26.05.2014 була прийнята на посаду кредитного фахівці регіонального центру в Хмельницькій області Подільської регіональної дирекції, в подальшому 03.11.2014 переведена на посаду фахівця Хмельницького відділення №2 та 04.11.2015 на посаду фахівця Хмельницького відділення №3

Також, судом встановлено, що 19.02.2016 року позивача звільнено за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що свідчить про припинення трудових відносин між позивачем та ПАТ «Банк «Михайлівський».

Тобто, встановленими вище обставинами спростовуються доводи апелянта щодо відсутності підстав включення ОСОБА_1 до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО, оскільки на момент укладення договору банківського вкладу 20.05.2016, позивач не перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Банк Михайлівський».

Посилання відповідача щодо покладення на ОСОБА_1 виконання додаткових обов`язків начальника Хмельницького відділення № 2 в порядку суміщення, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані обставини спростовується копією трудової книжки позивача, згідно якої ОСОБА_1 не призначалась на посаду керівника відділення, а апелянтом не надано жодних доказів щодо продовження трудових відносин з позивачем після прийняття наказу про звільнення №209-К від 19.02.2016, а тому відсутні підстави для віднесення позивача до переліку осіб, які є пов`язаною з банком особою.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги витяг з переліку пов`язаних із банком осіб станом на 16.05.2016, відповідно до якого визначено код типу пов`язаної із банком особи 523, оскільки відповідно до Порядку визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315, до 523 коду типу пов`язаної з банком особи (відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність") належать керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку.

При цьому, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не здобуто доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відноситься до переліку осіб, визначених ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявності правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Гриценка В.В залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.