Справа № 160/12801/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/12801/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року (суддя у 1 інстанції Кадникова Г.В.) в адміністративній справі №160/12801/19 за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головне управлінням МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головне управлінням МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України в особі його структурного підрозділу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з її утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у сумі 89'373грн. 02коп.(вісімдесят дев`ять тисяч триста сімдесят три гривні 02 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на підставі ст.74 Закону України «Про Національну поліцію», як такий, що звільнився зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, повинен відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України (далі МВС України) витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України в особі його структурного підрозділу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з її утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у сумі 89'373грн. 02коп. (вісімдесят дев`ять тисяч триста сімдесят три гривні 02 коп.).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про часткове задоволення адміністративного позову, оскільки суд при вирішенні спірного рішення неповно з`ясував обставини справи, що мають значення та порушив норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем не було додано до адміністративного позову належним чином завірених документів з визначенням періодів та видів витрат, пов`язаних з утриманням відповідача. Також зазначено, що з другого курсу відповідач в казармі ДДУВС не мешкала, оскільки з цього часу і до закінчення навчання фактично мешкала у орендованій квартирі, де оплачувала своє проживання та під час навчання не отримувала медичної допомоги. За таких обставин, на думку відповідача, остання повинна відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з її навчанням, що узгоджується з Порядком розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладів, приписи якого були проігноровані судом першої інстанції.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі ДДУВС) від 01.08.2012 року № 98 ос. відповідач була зарахована курсантом першого курсу на денну форму навчання за державним замовленням до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.

01.08.2012 року на виконання вимог статті 18 Закону України Про міліцію (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та наказу МВС від 14.05.2007 року №150 між відповідачем, ДДУВС та ГУ МВС України в Дніпропетровській області був укладений адміністративний договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Наказом ДДУВС від 29.05.2015 року №124ос. відповідач була направлена у розпорядження ГУМВС України у Дніпропетровській області для призначення на посаду згідно з отриманим фахом.

На підставі наказу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №218 о/с від 30.05.2015 року відповідач, як випускник ДДУВС, була призначена на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Верхньодніпровського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області.

Так, 18.08.2015 року відповідач була зарахована на навчання слухачем магістратури денної форми навчання, згідно наказу ДДУВС №195 о/с від 18.08.2015року.

01.09.2015р. між ДДУВС, відповідачем та ГУМВС України в Дніпропетровській області був укладений Договір №2942.

10.02.2017 року на виконання вимог ст.74 Закону України «Про національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області був укладений Контракт про здобуття освіти Відповідача у ДДУВС « 2982.

Згідно з наказом ДДУВС від 24.02.2017р. №41 ос Відповідач, як випускник магістратури ДДУВС була направлена у розпорядження ГУНП в Дніпропетровській області для призначення па посади.

Наказом ГУНП України у Дніпропетровській області від 03.03.2017р. №83 о/с відповідач була призначена на посаду інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Верхньодніпрвоського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 04.11.2019р. №356 о/с відповідача на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в Національній поліції (за власним бажанням).

Оскільки відповідач звільнився зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, позивач звернувся з позовом про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у сумі 89373грн. 02коп.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, вказано, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим і медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку за направленням до місця та служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п.2.3.6. Контракту №2982, який був укладений між позивачем та відповідачем, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

У ч.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому відповідно до пп.2, 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з абзацом 3 п.1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017р. №261, механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно зазначив, що норми законодавства та умови Договору № 1661 та Контракту № 2982 не ставлять розмір відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у залежність від періоду (кількості днів/місяців) відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі. Вирішальним є лише факт відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі.

Відносно доводів в апеляційній скарзі про те, що позивачем не було додано до адміністративного позову належним чином завірених документів з визначенням періодів та видів витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, колегія суддів зазначає, що до позову надано довідки-розрахунки, які в свою чергу є належним доказом щодо обґрунтованості заявленої суми до стягнення.

Щодо доводів скаржника, що довідки-розрахунки, надані ДДУВС, не містять періодів та видів витрат, суд зазначає, що довідки-розрахунки № 1026 та № 1025 від 29.11.2019р. (додаток № 11 до адміністративного позову) мають таку структуру, з якої чітко видно помісячне нарахування витрат кожного виду витрат.

Також наявними в матеріалах справи доказами спростовується твердження відповідача, що вона не була ознайомлена з розрахунками витрат, пов`язаних з її утриманням до моменту отримання адміністративного позову, оскільки ДДУВС листом за вих. №1/6254 від 26.11.2018р. на направлено повідомлення про необхідність сплати витрат на утримання під час навчання в якому вказано їх розмір та реквізити розрахункового рахунка для перерахування коштів. Вказаний лист було отримано скаржником що підтверджується роздруківкою з сайту УДППЗ «УКРПОШТА».

При цьому, проживання відповідача під час навчання поза межами ДДУВС жодним чином не впливає на розмір витрат, пов`язаних з її утриманням в ДДУВС, оскільки згідно з п. 2.1.6. Порядку розрахунку до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Тобто, розмір обсягу споживання комунальних послуг та енергоносіїв для всіх курсантів однаковий незалежно від того проживає особа в казармі чи ні.

Таким чином, порядок здійснення розрахунку витрат на комунальні послуги чітко регламентовано чинним законодавством, зокрема Порядком розрахунку, який встановлює середні обсяги споживання комунальних послуг, а тому факт проживання Відповідача в казармі або поза її межами жодним чином не впливає на вартість спожитих комунальних послуг.

Щодо витрат на медичне забезпечення, то видача медикаментів та надання медичної допомоги здійснюється у разі звернення курсанта до медико-санітарної частини ДДУВС, про що робиться відповідний запит у медичній картці курсанта.

Затверджених норм щодо процедури або обсягів забезпечення курсантів медикаментами не передбачено з огляду на особливий характер цих витрат. Дані для складання довідки-розрахунку витрат на медичне забезпечення бралися з медичної карти відповідача, яка є первинним документом.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006р. є хибним, оскільки даний порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Водночас, ДДУВС є закладом вищої освіти зі специфічними умовами навчання та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про створення єдиної системи військової освіти» № 1410 від 15.12.1997р. не є вищим військовим навчальним закладом.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року в адміністративній справі №160/12801/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва