Справа № 136/1166/20
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1166/20
провадження № 2-а/136/20/20
РІШЕННЯ

іменем України

"17" вересня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області Васькевича Романа Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що 22.06.2020 поліцейським СРПП №3 Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області Васькевич Романом Володимировичем була винесена постанова серії БАА №346808, якою його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач вважає вказане рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, мотивуючи тим, що посадовою особою суб`єкта владних повноважень не було надано жодних належних та допустимих доказів саме його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, не доведено, що саме він керував у той день транспортним засобом, розгляд справи було проведено у спрощеному порядку шляхом констатації факту його винуватості та винесення оскаржуваного рішення, без належного повідомлення про день та час розгляду справи та надання достатнього проміжку часу для підготовки до розгляду справи, чим порушено його законні права передбачені КУпАП, не дотримано форми та змісту оскаржуваної ним постанови, тобто грубо порушено норми як процесуального так і матеріального права, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Крім цього, у позові позивач просить суд поновити строк звернення до суду із даним позовом, обґрунтовуючи тим, що оскаржувану постанову він отримав засобами поштового зв`язку лише 02.08.2020, отож строки звернення до суду ним пропущено з поважних причин.

Ухвалою суду від 08.09.2020 розгляд адміністративної справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику осіб, а також витребувано у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, у якій було винесено оскаржувану постанову.

У визначений судом строк відповідачем не було надано до суду відзиву у визначений строк, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зважаючи на викладене, суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 22.06.2020 Інспектором СРПП №3 Липовецького ВП старшим лейтенантом поліції Васькевич Романом Володимировичем було винесено постанову серія БАА №346808, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно оскаржуваного рішення, 22.06.2020 о 17:25 годині в смт. Турбів по вул.. Миру Липовецького району Вінницької області гр.. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку на перехресті доріг по вул.. Миру та вул.. Маяковського в смт. Турбів.

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб`єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом про оскарження індивідуального акту.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 77 КАС України).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин в адміністративній справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи ст.9 КАС України).

На виконання вимог ухвали суду від 08.09.2020 відповідачем було надано фотокопію оскаржуваної позивачем постанови, а також фотознімки зафіксованого інспектором адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що оскаржувана позивачем постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, у ній не наведено жодних доказів на підставі яких зафіксовано було адміністративне правопорушення 22.06.2020.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАСУ не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).

Відповідач не надав суду інших доказів, в розумінні ст..251 КУпАП, якими фіксувалось правопорушення, які підтверджували б обставини викладені в постанові та не навів жодних заперечень проти позову (не надав відзиву) на пропозицію суду згідно ухвали від 08.09.2020, при цьому не було виконано вимогу суду про витребування доказів, а саме: матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача у справі, якій він оскаржує рішення відповідача, а надано лише фотокопію оскаржуваної постанови.

Не спростовано доводи позивача, що у той день та час він не керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки не підтверджено належність йому документа на підставі якого встановлено особу було відповідачем.

Посилання в оскаржуваній постанові як на беззаперечний доказ вчинення позивачем правопорушення є недопустимим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (Постанова ВС від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Наведене розцінюється судом як не доведення правомірності прийнятого відповідачем як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За встановлених судом обставин в ході судового розгляду, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеності висунутого позивачеві обвинувачення.

Перевіривши доводи заявника у клопотанні про поновлення строку для звернення до суду із даним позовом, суд вважає за можливе визнати зазначені ним підстави пропуску строку на оскарження індивідуального акту поважними та поновити пропущений строк звернення до суду із позовом, оскільки оскаржуване ним рішення він отримав 02.08.2020 та іншого не встановлено.

Питання про судові витрати суд вирішує з урахуванням ст.288 КУпАП абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, а тому якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, підстав для стягнення судового збору в даному випадку не має.

Керуючи ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до поліцейського СРПП №3 Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області Васькевича Романа Володимировича (місцезнаходження роботи: 22500, Вінницька область, м. Липовець, вул.. Героїв Майдану, 75) про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №346808 від 22.06.2020 винесену поліцейським СРПП №3 Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області Васькевич Романом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень, а провадження у справі - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційні скарги на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (ч.4 ст.286 КАС України) до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Судове рішення за наслідками розгляду судом першої інстанції справи, визначеної статтею 286 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.Т. Кривенко