Справа № 200/3253/20-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року справа №200/3253/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді- доповідача Ястребової Л. В., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника відповідача Сенникова А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року у справі № 200/3253/20-а (головуючий І інстанції Кошкош О.О., складене в повному обсязі 26 червня 2020 року в м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-45646-40 від 14.01.2020 року, сформовану Головним управлінням ДПС у Донецькій області, яка містить вимогу сплатити недоїмку у розмірі 26198,92 грн.; зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області списати недоїмку у розмірі 26198,92 грн., яка виникла на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-45646-49 від 14.01.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є звільненим відповідно до п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від виконання обов`язків платника єдиного внеску до закінчення проведення антитерористичної операції, у тому числі звільнення від сплати єдиного внеску у період з 14.04.2014 р., оскільки перебував на обліку, як платник єдиного внеску на території, де проводилася антитерористична операція.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області № Ф-45646-49 від 14.01.2020 року. В задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області списати недоїмку ОСОБА_1 у розмірі 26198,92 грн. відмовлено. Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Закон №2464 не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період АТО не виконувати їх своєчасно та в повному обсязі. Дія спеціальних норм Закону №2464-VІ не зупинена пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення», отже їх дія розповсюджується на всіх платників єдиного внеску незалежно від місця їх перебування на обліку. Пункт 9-4 розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2464 не містить у собі приписи щодо не нарахування та не відображення в інтегрованих картках належних до сплати сум єдиного внеску.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції. Позивач до суду не прибув.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 з 14.12.2009 зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебував на обліку в Мар`їнському управлінні ГУ ДПС у Донецькій області. 19.12.2019 внесено запис №3003506 про припинення підприємницької діяльності.

14 січня 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-45646-49 в якій зазначено, що станом на 31 січня 2019 року заборгованість зі сплати єдиного внеску складає 26198,92 грн., в т.ч. недоїмка 26196,92 грн.

З розрахунку вимоги вбачається, що борг виник у період з 09.02.2018 по 30.11.2019.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків, станом на 31.12.2017 рахується переплата 337,45 грн., за 2017 рік, 2018 рік, за І квартал, ІІ квартал, ІІІ квартал 2019 року здійснено нарахування сум єдиного внеску.

15 січня 2020 року Головне управління ДПС у Донецькій області листом № 3457/10/05-99-57-33 повідомило про заборгованість, що рахується за позивачем після припинення підприємницької діяльності, в т.ч. з єдиного внеску у розмірі 26198,92 грн.

26 січня 2020 року позивачем до Державної податкової служби України подана скарга на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 №Ф-45646-49.

05 лютого 2020 року позивачем до Мар`їнської ДПІ ГУ ДПС у Донецькій області подано заяву про списання недоїмки як безнадійного боргу відповідно до п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

20 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Донецькій області на заяву позивача від 05.02.2020 надав відповідь №14611/10/05-99-57-10-24, в якій зазначив, що відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Обов`язок своєчасної сплати єдиного внеску визначений в Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Борг з єдиного внеску не підлягає списанню, оскільки Податковим кодексом України не передбачено механізму реалізації правових норм щодо списання боргу з єдиного внеску.

27 лютого 2020 року Державною податковою службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги №7426/6/99-00-08-06-08-96, в якому зазначено, що вимога про сплату боргу сформована у зв`язку із існуванням заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 26198,92 грн. Вказаним рішенням вимога залишена без змін, а скарга - без задоволення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами підпункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з підпунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною третьою статті 9 Закону № 2464-VI встановлено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з частиною першою статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

На підставі пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до відомостей облікової картки платника ЄСВ за позивачем обліковується недоїмка зі сплати ЄСВ у розмірі 26198,92 грн. (а.с. 50)

Спірна податкова вимога від 14.01.2020 року № Ф-45646-49 винесена за наявності заборгованості з єдиного внеску.

За нормами пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Місто Мар`їнка, на території якого розташоване Мар`їнське управління Головного управління ДПС у Донецькій області, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває позивач, входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р, від 02.12.2015 № 1275-р.

Отже, звільнення відповідно до п. 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464-VI певної категорії платників єдиного внеску, від виконання своїх обов`язків, визначених ч. 2 ст.6 цього Закону, відбувається у випадку перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція. До таких платників не можуть застосовуватись заходи впливу та стягнення за порушення закону № 2464-VI.

Отже, у весь період, за який недоїмка була включена у спірну вимогу приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо звільнення певної категорії платників ЄСВ від виконання обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 цього Закону, були чинними.

Підсумовуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-45646-49 від 14.01.2020 року зі сплати єдиного внеску у розмірі 26198,92 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області списати недоїмку ОСОБА_1 у розмірі 26198,92 грн. рішення суду позивачем не оскаржувалося.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року по справі № 200/3253/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць