Справа № 447/2930/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 447/2930/19 пров. № А/857/8663/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Глушка І.В.

при секретарі судового засідання: Омеляновській Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року (рішення ухвалене о 11:53 хв. у м. Львові судом у складі головуючого судді Кузана Р.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність відповідача у виконавчих провадженнях №45688982 та №52677858, зобов`язання відповідача вчинити у виконавчих провадженнях №45688982 та №52677858 встановлений Законом України "Про виконавче провадження" порядок примусового виконання судового рішення в повному об`ємі.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що у провадженні Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області знаходяться два виконавчих провадження №45688982 та №52677858, які відкриті за виконавчими листами Миколаївського районного суду Львівської області від 10.11.2014 та №13.10.2016, виданими у справі №2а-534/11. Позивач зазначає, що вказаними виконавчими листами у справі №2а-534/11 Миколаївським районним судом зобов`язано боржника - управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 . Зазначає, що станом на момент подання позовної заяви 17.12.2019 немає фактичного виконання та документального підтвердження виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами у виконавчих провадженнях №45688982 та №52677858. Вважає, що у даному випадку наявна очевидна бездіяльність відповідача, оскільки саме невиконання ним вимог ст.ст.11, 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження" призвела до невиконання боржником рішення Миколаївського районного суду від 30.03.2012 у справі №2а-834/11. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у виконавчих провадженнях №45688982 та №52677858. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив Миколаївській районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.03.2012 Миколаївський районний суд Львівської області прийняв рішення у справі №2-а-534/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язання вчинити перерахунок пенсії.

10.11.2014 Миколаївським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №2-а-534/11, яким зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком починаючи з 25.04.2011 виходячи із розміру заробітної плати за період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що включає північну надбавку, з врахуванням при обчисленні пенсії середньомісячної заробітної плати за річний обліковий період підсумованого робочого часу за періоди роботи по вахтовому методу з 11.06.1999 по 30.04.2002, з 17.03.2003 по 16.12.2007, з 25.01.2008 по 18.12.2008, з 13.02.2009 по 05.10.2010, в також зарахувати до страхового стажу як повний місяць неповний місяць роботи ОСОБА_1 в жовтні 2010 року.

03.12.2014 держаним виконавцем відділу ДВС Миколаївського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45688982.

09.02.2015 держаним виконавцем відділу ДВС Миколаївського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45688982.

17.02.2015 постановою Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/238/15-а скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45688982 від 09.02.2015 з примусового виконання виконавчого листа №2а-534/11 від 10.11.2014.

15.06.2015 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №45688982.

13.09.2016 постановою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/5962/16 частково скасовано постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 30.03.2012 у справі №2-а-534/11.

13.10.2016 Миколаївським районним судом Львівської області на виконання вказаної постанови видано виконавчий лист №2-а-534/11, яким зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком починаючи з 18.09.2010 по 24.04.2011 виходячи із розміру заробітної плати за період роботи в районах Крайньої півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що включає північну надбавку, з врахуванням при обчисленні пенсії середньомісячної заробітної плати за річний обліковий період підсумованого робочого часу за періоди роботи по вахтовому методу з 11.06.1999 по 30.04.2002, з 17.03.2003 по 16.12.2007, з 25.01.2008 по 18.12.2008, з 13.02.2009 по 05.10.2010, а також зарахувати до страхового стажу як повний місяць неповний місяць роботи ОСОБА_1 в жовтні 2010 року.

20.10.2016 держаним виконавцем відділу ДВС Миколаївського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52677858.

31.10.2017 відповідач звернувся до Управління ПФУ в Миколаївському районі Львівської області з вимогою №01-40/8122 про надання інформації щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії на виконання судового рішення.

26.10.2016 Управління ПФУ в Миколаївському районі Львівської області листом №5043/03-29 надано відповідь відповідачу.

01.06.2018 відповідачем прийнято постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №45688982 та ВП №52677858.

04.02.2019 рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/1589/18 скасовано постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №45688982 від 01.06.2018 та ВП №52677858 від 01.06.2018.

01.04.2019 відповідачем винесено постанови про відновлення виконавчих проваджень №52677858 та ВП №45688982.

05.04.2019 ГУ ПФ України у Львівській області листом №1009/08.02-19 повідомило державного виконавця про виконання виконавчих листів №2а-534/11 від 13.10.2016 та №2а-534/11 від 10.11.2014 та просило здійснити перевірку фактичного їх виконання, в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

23.01.2020 в межах виконавчого провадження №45688982, відповідач звернувся до управління ПФ України у Миколаївському районі Львівській області із запитом державного виконавця №15.21-28/4267, в якому просив терміново надати вичерпну інформацію про виконання виконавчого листа №2-а-534/11 від 10.11.2014.

23.01.2020 в межах виконавчого провадження №52677858, відповідач звернувся до управління ПФ України у Миколаївському районі Львівській області із запитом державного виконавця №15.21-28/4268, в якому просив терміново надати вичерпну інформацію про виконання виконавчого листа №2-а-534/11 від 13.10.2016.

03.02.2020 ГУ ПФ України у Львівській області листом №6030 на виконання запиту державного виконавця №15.21-28/4268 від 23.01.2020 повідомлено, що на виконання постанови про відновлення виконавчого провадження №52677858 управлінням ПФ України в Миколаївському районі Львівської області здійснено перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 18.09.2010 по 24.04.2011, виходячи із розміру заробітної плати за період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що включає північну надбавку, з врахуванням при обчислені пенсії середньомісячної заробітної плати за річний обліковий період підсумовуючого робочого часу за період роботи по вахтовому методу з 11.06.2007, з 25.01.2008 по 30.04.2002, з 17.03.2003 по 16.12.2007, з 25.01.2008 по 18.12.2008, з 13.02.2009 по 05.10.2010, а також зараховано до трудового стажу як повний місяць неповний місяць роботи ОСОБА_1 в жовтні 2010 року.

Листами від 26.10.2016 №5043/03-29 та від 28.03.2017 №1777/09-27 Пенсійним фондом з долученням довідки №973 про розмір призначеної та фактично отриманої позивачем пенсії повідомлено Державну виконавчу службу про фактичне виконання рішення суду. З метою вжиття всіх заходів по виконанню судового рішення та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №52677858, ГУ ПФ України у Львівській області просило здійснити державним виконавцем перевірку фактичного виконання виконавчого листа №2а-534/11 від 13.10.2016 в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

22.05.2020 відповідач звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області із заявами про заміну сторони її правонаступником, в якому просив замінити боржника у виконавчих провадженнях №52677858 та №45688982 з управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

В матеріалах виконавчих проваджень №45688982 та №52677858 відсутні інші докази вчинення державним виконавцем дій чи прийняття рішень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", а також проведення державним виконавцем перевірки повноти виконання управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі №2а-534/11.

Відтак, на думку позивача, відповідач допускає протиправну бездіяльність у виконавчих провадженнях ВП №45688982 та №52677858, оскільки після скасування постанов про закінчення виконавчого провадження ВП №45688982 та ВП №52677858 від 01.06.2018 ним не вчинялось жодних дій, які передбачені зокрема ст.ст.63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюються примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано, що будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

За приписами ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 3 вказаного Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Судовою колегією апеляційного суду встановлено та незаперечується сторонами, що підставою для відкриття виконавчого провадження №45688982 є виконавчий лист Миколаївського районного суду Львівської області №2а-534/11 від 10.11.2014, а виконавчого провадження №52677858 є виконавчий лист Миколаївського районного суду Львівської області №2а-534/11 від 13.10.2016.

Вказані виконавчі листи видані на підставі та на виконання рішень суду.

Стеттею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини ч.1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно ч. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналогічними за змістом є норми Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802.

Таким чином, державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має дотримуватись чіткого алгоритму дій, який встановлений Законом України "Про виконавче провадження".

04.02.2019 рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/1589/18 скасовано постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №45688982 та ВП №52677858 від 01.06.2018, оскільки державним виконавцем не було перевірено виконання боржником рішення суду.

Вказаним рішенням встановлено, що з листів ГУ ПФ України у Львівській області від 06.11.2018 №5442/01-11 та від 28.03.2017 №1777/09-27 не можливо встановити, що рішення суду №2а-534/11 виконане в повному обсязі, а державним виконавцем така обставина не перевірялись.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач після скасування зазначених вище постанов про закінчення виконавчих проваджень, повинен був вчинити вичерпний перелік дій, які передбачені, зокрема, ст.63 та ст.75 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року у справі №447/2930/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 23.09.2020р.