Справа № 1.380.2019.006194
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.006194
У Х В А Л А

24 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сасевича О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про відвід головуючого судді Сасевича О.М. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівського комунального підприємства «Зелене місто» про визнання протиправним і скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним позовом та просив визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.12.2018 року №1343 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво Львівському комунальному підприємству «Зелене місто» механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул.Пластовій,13 ».

Ухвалою суду від 26.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням/викликом сторін.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року було задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 року задоволено клопотання представника відповідача та закрито провадження в адміністративній справі №1.380.2019.006194 на підставі п.1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 року про закриття провадження в адміністративній справі №1.380.2019.006194 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Дана справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 23.07.2020 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, останню передано для розгляду головуючому судді Сасевичу О.М.

Ухвалою від 27.07.2020 року адміністративну справу прийнято суддею Сасевичем О.М. до провадження та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року було задоволено клопотання представника позивача про перехід із спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 17.09.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків й про розгляд справи колегією суддів; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.09.2020 року.

23.09.2020 року від представника позивача надійшла до суду заява про відвід головуючого судді Сасевича О.М., з підстав упередженості судді, у зв`язку із постановленням головуючим суддею ухвали від 17.09.2020 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, зі змістом якої сторона не згідна. При постановленні такої ухвали, як вважає представник позивача, судом позбавлено позивача можливості реалізувати низку процесуальних прав.

Додатково представник позивача у заяві зазначив, що суддею було відмовлено у погодженні із представником (зважаючи на його зайнятість в інших судових процесах) вільної для нього дати проведення судового засідання.

За наведених обставин представник позивача вважає, що належний, справедливий і неупереджений розгляд справи та забезпечення прав ОСОБА_2 за участю судді Сасевича О.М. є неможливим, що викликає сумніви у можливості ухвалення даним складом суду об`єктивного та законного рішення, а тому просить суд задоволити заяву про відвід.

За правилами частини одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи строки розгляду вказаної заяви, передбачені положеннями ст.40 КАС України, суд вважає за необхідне розглянути заяву представника позивача про відвід головуючого судді у справі №1.380.2019.006194 в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а також подану представником позивача заяву про відвід головуючого судді, зазначає наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, важливим питанням для реалізації механізму відводу судді є саме об`єктивне та обґрунтоване підтвердження прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи, а також наявність законних сумнів у неупередженості такого судді.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Так, згідно положень ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1)якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2)якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3)якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4)за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5)у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, для відводу судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаних підстав, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості, упередженості, необ`єктивності судді при розгляді конкретної судової справи та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладений в Рішенні ЄСПЛ у справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Суд вказує, що згідно з положеннями ч.3 ст.39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, незгода представника позивача із процесуальним рішенням судді, яке ухвалено у даній справі, не може бути підставою для відводу судді в означеній адміністративній справі та не може свідчити про наявність законних сумнівів щодо безсторонності та незалежності розгляду такої справи судом, як того вимагає Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, практика Європейського суду та вимоги національного законодавства.

Таким чином, у разі наявності сумнівів у неупередженості судді позивач повинен обґрунтовувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Водночас, обставини, зазначені представником позивача у заяві про відвід головуючого судді, є лише висловленням власної думки (судження) особи, що не може породжувати жодного рішення у справі, на відміну від висновків, сформованих судом за результатами безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів та доводів, наданих сторонами, а відтак, не вказують на будь-яку упередженість чи зацікавленість судді у результатах судового розгляду.

А отже, не є підставами для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Окрім цього, як вбачається із поданої представником позивача заяви, жодних інших обставин, які в змісті положень ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України є підставами для відводу судді, окрім незгоди із процесуальними судовими рішеннями, ним не наведено.

При цьому, суд додатково роз`яснює, що для відведення судді в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність таких обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу головуючому судді Сасевичу О.М. у справі №1.380.2019.006194.

Згідно із ч.3, ч. 4 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У зв`язку із наведеним, в силу положень ч.4 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про відвід судді підлягає переданню до відділу документального забезпечення та архіву Львівського окружного адміністративного суду, для визначення судді, в порядку встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Керуючись ст.ст.36-41, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

Передати заяву представника позивача про відвід головуючого судді Сасевича О.М. до відділу документального забезпечення та архіву Львівського окружного адміністративного суду для реєстрації в автоматизованій системі документообігу з метою визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви про відвід.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Сасевич О.М.