Справа № 640/11647/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року м. Київ № 640/11647/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Смолій І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Приватного підприємства «Будпостач» про стягнення штрафу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Держпродспоживслужби в м.Києві (далі-позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного підприємства «Будпостач» (далі-відповідач) про стягнення з Приватного підприємства «Будпостач» (вул. Магнітогорська, буд.1, офіс 208, м. Київ, 02094, ) суму штрафу у розмірі 4930,00 грн. до Державного бюджету України :УК у Десн.р-ні/Деснян.р-н/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37984978 банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) Номер рахунку (IBAN) UA0026004, Код класифікації доходів бюджету 21081100, Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи та інші санкції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції на відповідача накладено штраф у сумі 4930,00 грн відповідно до постанови від 10.09.2019 р. № 188, який у добровільному порядку відповідачем не сплачено.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що позивачем порушено його права при врученні постанови, постанова не підлягає стягненню в судовому порядку. Також, на думку відповідача, тримісячний строк на звернення позивача до суду, визначений КАС України, було пропущено.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято постанову про накладення штрафних санкцій від 10.09.2019 р. № 188, у відповідності до якої, згідно п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до Приватного підприємства «Будпостач» застосовано штраф у сумі 4930,00 грн.

У зв`язку з добровільною несплатою відповідачем постанови про накладення штрафних санкцій від 10.09.2019 р. № 188 позивач і звернувся з даним позовом.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Частиною 3 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі:

1) розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) розповсюдження продукції, щодо якої неналежне застосовано знак відповідності технічним регламентам (крім нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів), - у розмірі від сімдесяти п`яти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) розповсюдження продукції без декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією, - у розмірі від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

4) недодержання умов зберігання продукції, яка ним розповсюджується, якщо внаслідок цього продукція стала такою, що становить серйозний ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - у розмірі від двохсот п`ятдесяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем під час проведення перевірки, встановлено розповсюдження відповідачем продукції на якій відсутній знак відповідності, що, згідно з нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», є підставою для притягнення відповідача до відповідальності.

Відповідно до частини 5 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.

Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів.

Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.

Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Рішення про накладення штрафу в справах про порушення, передбачені цією статтею, може бути оскаржено відповідно до цього Закону.

У ході судового розгляду справи встановлено, що на відповідача, за порушення вимог законодавства, накладено штраф у розмірі 4930,00 грн.

З аналізу викладених вище норм Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» чітко вбачається, що він містить імперативну норму, згідно з якою, суб`єкт господарювання зобов`язаний сплатити накладений на нього штраф у 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня отримання постанови, якою такий штраф накладено.

Несплата штрафу у встановлений строк є підставою для стягнення суми штрафу у судовому порядку.

Також нормою Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що постанова про накладення штрафу може бути оскаржена.

Постанова про накладення штрафу отримана відповідачем 17.09.2019, про що свідчить підпис представника на постанові.

Щодо тверджень відповідача про пропущення строку звернення позивача із адміністративним позовом, суд вважає за потрібне наголосити на наступному.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб.

Абзацом 2 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

При цьому, днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абзаці 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

З огляду на викладене, право на звернення суб`єкта владних повноважень до суду із позовом про стягнення штрафу, який ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, може бути реалізоване лише після закінчення шестимісячного строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.02.2019 року по справі №826/14908/18.

Крім того, суд звертає увагу, що звернення до суду суб`єкта владних повноважень щодо стягнення суми штрафу на підставі рішень щодо яких не завершився строк для оскарження, тобто до моменту набрання законної сили такого рішення, є передчасним, оскільки таке рішення може бути скасованим у повному обсязі або частково.

Представником відповідача отримано постанову 17.09.2019 року, отже останнім днем на її оскарження було 18.03.2020.

Таким чином, останнім днем звернення до адміністративного суду позивача було 18.06.2020.

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом 27.05.2020 року, таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк для звернення до суду із позовом про стягнення штрафних санкцій.

Суд вважає помилковим посилання відповідача на те, що постанова не підлягає стягненню в судовому порядку, а лише органами Державної виконавчої служби, оскільки з частини 6 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» чітко вбачається, що у разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Щодо покликань відповідача на порушення при розгляді справи про накладення штрафу та відповідно і протиправності винесення відповідного рішення, то суд вважає такі необґрунтованими, оскільки вказані обставини не є предметом розгляду даної справи.

Водночас, у встановлений Законом строк накладений штраф відповідачем не сплачений. Постанова відповідачем не оскаржена, доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 4930,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано доводів позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а надані позивачем докази є достатніми для прийняття рішення по справі в порядку спрощеного провадження про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вимоги частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (03151, м. Київ, вул. Волинська, 12, ) задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Будпостач» (вул. Магнітогорська, буд.1, офіс 208, м. Київ, 02094, ) суму штрафу згідно з постановою про накладення штрафу від 10.09.2019 №188 у розмірі 4930,00 грн. до Державного бюджету України, одержувач:УК у Десн.р-ні/Деснян.р-н/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37984978, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) Номер рахунку (IBAN) UA0026004, Код класифікації доходів бюджету 21081100, Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи та інші санкції.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій