Справа № 766/7564/20
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/7564/20

Пров. №2-а/766/602/20

22 вересня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні міського суду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області інспектора сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Гарастюк Дениса Максимовича, Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

12.05.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати дії інспектора поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Гарастюк Дениса Максимовича при винесенні постанови ЕАК №2470183 від 01.05.2020 року протиправними; скасувати постанову ЕАК №2470183 від 01.05.2020 року інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Гарастюк Дениса Максимовича, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначила, що постановою інспектора поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Гарастюк Д.М. серії ЕАК №2470183 від 01.05.2020 року її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що вона, керуючи транспортним засобом о 11-20 год. в м. Херсоні по Бериславському шосе, 29 км, рухалась зі швидкістю 73 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою технічного приладу TruCam 721 фіксація 12138 камера вт18, чим порушила п. 12.4 ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню. Вказує, що у постанові, в супереч ст.ст. 251, 280 КУпАП відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення інспектора. За відсутності об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в постанові, можна зробити висновок про те, що вона не вчиняла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, сама по собі наявність постанови не підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, в оскаржувній постанові інспектором не зазначено серію та номер вимірювача швидкості автотранспортних засобів TruCam. Не зазначено інформації про технічний засіб на який була зафіксована подія правопорушення, що свідчить про порушення порядку розгляду справи. Крім того, нею не було знайдено інформації у Державному реєстрі засобів вимірювання техніки щодо сертифікації технічного приладу TruCam 721, що може свідчити про здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу неналежним технічним приладом, який не відповідає встановленим стандартам та нормам. Вказує, що співробітники поліції не уповноважені виносити постанови про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

13.07.2020 р. від представника Департаменту Патрульної поліції до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час несення служби у м. Херсон на Бериславському шосе, 29, поліцейським за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000721) виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Volkswagen Passat, днз НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год. при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого, було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Поліцейський підійшов до позивача представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" та п. 2.4 а ПДР України. Встановивши факт вчинення правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4, 12.9 б ПДР України, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Факт правопорушення зафіксовано на фото та відео файлі "_НВ000_0501_111528", "ВТ7544ВМ", .

Позивачем 22.09.2020 р. подано заяву про розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання відповідачі або їх представники не прибули про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка відповідно до ч.3 ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні згідно ч.8 ст. 205 КАС України.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч.4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

За приписами ч.4 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

01 травня 2020 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного стягнення штрафу в дохід держави в розмірі 255,00 грн. Посадовою особою УПП в Херсонській області інспектором сержантом поліції Гарастюк Денисом Масимовичем 1 батальйону 1 роти встановлено, що ОСОБА_1 01.05.2020 р. о 11-20-09 год., в м.Херсон, шосе Бериславське 29 км, керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, днз НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год, водій керував авто зі швидкістю 73 км на годину, швидкість руху зафіксовано приладом трукам 721 фіксація 12138 камера вт18, чим порушив п.12.4 ПДР перевищення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України, про що зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 2470183 від 01.05.2020р. (арк. справи 10).

В судовому засіданні оглянуто відеофайл №_НВ000_0501_111528 з якого вбачається, що транспортний засіб (автомобіль) чорного кольору рухається зі швидкістю 73 км/год.

Скріншот з кадру приладу відеофайлу під назвою ВТ7544ВМ надає можливість встановити, що державний номерний знак транспортного засобу, що рухався зі швидкістю 73 км/год 01.05.2020 р. о 11-15-28 год. - НОМЕР_1 ,

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за вказане порушення передбачена ч.1 статті 122 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина 3 статті 77 КАС України).

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надано до суду відеозапис та автоматичний скриншот кадру відеозапису, з якого вбачається, що дійсно 01.05.2020 року водій, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, днз НОМЕР_1 у м. Херсон рухався зі швидкістю 73 км/год. на ділянці дороги де дозволена швидкість 50 км/год.

Отже, наданий відповідачем відеоматеріал та фотокадр є належними та допустимим доказом, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в постанові від 01.05.2020 року серії ЕАВ №2470183.

Стосовно аргументів позивача щодо правових підстав застосування відповідачем лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити таке.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197 -12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Дійсно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 зазначений пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Враховуючи, що прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства, а тому доводи позивачки в цій частині судом відхиляються.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/18037, виданого ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 15.01.2020 року та чинного до 15.01.2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000721 виробник Laser Technology Inc., США, є придатним до застосування.

При цьому, можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20" виробництва Laser Technology Inc., США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року №04/02/03-3008.

Зазначені в експертному висновку властивості алгоритму, унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС000721 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Зважаючи, що згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - TruCAM LTI 20/20 №ТС000721, спроможний робити лазерну фіксацію в автоматичному режимі, тому його показники можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

Отже, посилання позивача на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на прилад TruCam, отримані ним із порушенням чинного законодавства, судом не приймаються до уваги, оскільки будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем надано не було.

Використання TruCAM LTI 20/20 №ТС000721 також передбачено у ручному режимі, похибка в діапазоні від 2 км/год до200 км/год +-2%.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові назви приладу "трукам 721" (в судовому засіданні встановлена, що повна назва приладу серія та номер - TruCAM LTI 20/20 №ТС000721) є підставою для скасування постанови.

Суд зазначає, що є очевидним факт наявності описки в рішенні посадової особи. Цілком зрозуміло, що мова йшла про лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС000721. Така розбіжність не є критичною та жодним чином не впливає ані на факт вчинення порушення, ані на його суть, ані на його кваліфікацію та ніяк не може свідчити про безпідставність притягнення позивача до відповідальності.

Крім того, обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилалася на те, що при притягненні її до відповідальності інспектор патрульної служби діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 4 статті 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень статті 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку НКР дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Такий висновок НКР ґрунтувався на тому, що положення статті 258 КУпАП не розповсюджувалися на статтю 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги статті 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, статті 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 статті 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КпАП України про порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №2470183 від 01.05.2020 року за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивачку, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Рішення в повному обсязі складене в нарадчій кімнаті 22 вересня 2020 року.

Керуючисьст.288 КУпАП, ст.ст.72,77,90,243-244,246,286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Херсонській області інспектора сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Гарастюк Дениса Максимовича (місцезнаходження: м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 128), Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Херсонській області (місцезнаходження: м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 128) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ Перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус