Справа № 380/4839/20
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4839/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу № 380/4839/20 за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області до Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Межирічанська» про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просило стягнути на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області з Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Межирічанська» пеню у сумі 3068822,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державне підприємство «Львіввугілля» та його відокремлені підрозділи зареєстровані як страхувальники в органах Фонду соціального страхування України. Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 07 листопада 2018 року № 559 «Про реорганізацію Державного підприємства «Львіввугілля» реорганізовується Державне підприємство «Львіввугілля» шляхом приєднання до Державного підприємства «Національна вугільна компанія». У зв`язку із реорганізацією Державного підприємства «Львіввугілля» відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області проведено перевірку правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків Державним підприємством «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Межирічанська», за результатами проведення якої виявлені факти порушення сплати відповідачем страхових внесків, у зв`язку з чим йому нараховано пеню в сумі 3068822,18 грн., що відображено в акті перевірки № 04-19 від 07 лютого 2019 року.

Також позивач зазначає, що відповідно до самостійного поданого відповідачем звіту по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за І квартал 2020 року заборгованість Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Межирічанська» складає 3068822,18 грн., у тому числі недоїмка зі сплати страхових внесків 8965407,58 грн., пеня 12522227,66 грн. Також позивач звертає увагу на те, що рішеннями Господарського суду Львівської області від 12.03.2018 року по справі № 32/41-А, Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2009 року по справі № 2а-1984/08, від 03.06.2009 року, по справі №2а-4921/09/1370, від 25.04.2014 року по справі №813/1585/14, від 25.12.2009 року, по справі № 2а-6986/09/1370, від 02.03.2010 року по справі № 2а-1007/10/1370, від 20.05.2010 року по справі № 2а-3781/10/1370, від 20.06.2011 року по справі № 2а-4967/11/1370, від 25.04.2014 року по справі №813/1585/14 від 16.05.2017 року по справі № 813/1501/17 Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року по справі № 2а-10217/11/1370 позови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді до ДП «Львіввугілля» (в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська») про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та пені задоволено та стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду заборгованість зі сплати страхових внесків та пені на загальну суму 18418813,06 грн. Таким чином, позивач зазначає, що на сьогодні не охоплена позовною роботою сума пені становить 3068822,18 грн., яку просить стягнути на свою користь з відповідача. У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити у повному обсязі.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що не погоджується з актом перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 07 лютого 2019 року № 04-19, вважає його незаконним та таким, що складений з порушенням норм чинного законодавства з огляду на таке. У вищезгаданому акті та додатку № 2 до нього зазначено, що пеня за період з 01.04.2017 року по 31.01.2019 року нарахована на суму недоїмки 8965407,58 грн. Відповідач вважає, що завідувачем сектору Рудаком Михайлом Васильовичем на цю суму заборгованості помилково нарахована пеня у розмірі 3068822,18 грн.

У зв`язку з вищенаведеним у задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 26.06.2020 року відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

07 лютого 2019 року відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області у зв`язку із реорганізацією ДП «Львіввугілля» проведена перевірка Відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати страхових внесків до Фонду та їх витрачання за період з 01.04.2017 року по 31.01.2019 року, за результатами проведення якої складено акт перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 04-19 від 07 лютого 2019 року.

Проведеною перевіркою встановлено, що на рахунок Фонду за період з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2010 року перераховано 0,00 грн. страхових внесків та 0,00 грн. пені. Усього належить до сплати 12034229,76 грн. Заборгованість за платником страхових внесків склала 18418813,06 грн., в тому числі недоїмка 8965407,58 грн. Виявлені факти порушення сплати страхових внесків за що нараховано пеню у розмірі 3068822,18 грн. Розрахунковим періодом зазначено квітень 2017 року січень 2019 року.

Згідно додатку 2 до акта перевірки № 4-19 від 07 лютого 2019 року «Співставлення фактично сплачених страхових внесків з розрахунковими сумами по Відокремленому підрозділу «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» сума пені за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року становить 8965407,58 грн. Вказана сума пені нарахована на недоїмку, розмір якої складає 3068822,18 грн.

07 квітня 2020 року відокремлений підрозділ «Шахта» «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» подало до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за І квартал 2020 року, відповідно до якого залишок заборгованості до Фонду на кінець звітного кварталу складає 21546971,58 грн., у тому числі недоїмка зі сплати страхових внесків 8965407,58 грн., пеня 12522227,66 грн.

Частину цієї заборгованості стягнуто позивачем в судовому порядку, зокрема, рішеннями Господарського суду Львівської області від 12.03.2018 року по справі № 32/41-А, Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2009 року по справі № 2а-1984/08, від 03.06.2009 року, по справі №2а-4921/09/1370, від 25.04.2014 року по справі №813/1585/14, від 25.12.2009 року, по справі № 2а-6986/09/1370, від 02.03.2010 року по справі № 2а-1007/10/1370, від 20.05.2010 року по справі № 2а-3781/10/1370, від 20.06.2011 року по справі № 2а-4967/11/1370, від 25.04.2014 року по справі №813/1585/14 від 16.05.2017 року по справі № 813/1501/17 Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року по справі № 2а-10217/11/1370 позови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді до ДП «Львіввугілля» (в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська») про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та пені задоволено та стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду заборгованість зі сплати.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 45 та частиною шостою статті 47 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (тут і надалі посилання на норми Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» наводяться в редакції, що діяла до 01 січня 2011 року) відповідач як страхувальник зобов`язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань страхові внески, які є цільовим загальнообов`язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідальність страхувальника за невиконання своїх обов`язків була передбачена статтею 52 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Частиною другою статті 52 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» було передбачено, що за прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України із страхувальника стягується пеня згідно із законом.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Абзацом першим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) встановлено, що заборгованість із сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, не погашена станом на 1 січня 2011 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців починаючи з 1 січня 2011 року.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI суми внесків, нарахованих на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Абзацом п`ятим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Згідно з абзацом шостим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 4 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»:

- утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

- припинено виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності шляхом приєднання до Фонду соціального страхування України;

- припинено управління та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчі дирекції відділень цього Фонду, що є юридичними особами, шляхом приєднання до робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України;

- припинено всі відокремлені підрозділи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та/або їх робочих органів та відділень протягом 30 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII, забезпечивши повне правонаступництво таких відокремлених підрозділів юридичними особами, які їх створили, а за їх відсутності - Фондом соціального страхування України, у тому числі щодо всіх прав, обов`язків та майна.

- припинення управлінь та відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчих дирекцій відділень цього Фонду, а також їх відокремлених підрозділів, що знаходяться на тимчасово окупованій території, території проведення антитерористичної операції, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, після прийняття ним відповідного рішення.

Пунктом 5 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» регламентовано, що Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

З аналізу вищенаведених норм суд дійшов висновку, що Фонд соціального страхування України як правонаступник Фонду соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань України і після 01 січня 2011 року має право здійснювати контроль за правильністю нарахування та сплати страхових внесків, нарахованих за період до 01 січня 2011 року, і у випадку виявлення порушень - має право застосувати штрафні санкції, визначені законом, чинним на момент вчинення таких порушень.

На реалізацію вищенаведених положень Закону № 2464-VI правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань України прийнято постанову від 30 листопада 2010 року № 31 «Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2010 року за № 1286/18581 (далі - Постанова № 31).

Пунктом 1 Постанови № 31 визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року № 36 «Про затвердження Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за № 867/14134.

Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року № 36 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2007 року за № 867/14134 (яка була чинною до 01 січня 2011 року) (далі - Інструкція про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України), регламентовано, що не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк. Пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати до дня сплати недоїмки включно (пункт 5.1 та пункт 5.2 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України).

Відповідно до пункту 8.6 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України суми донарахованих страхових внесків, пені та штрафів сплачуються до Фонду страхувальниками в десятиденний термін з дня складання акта перевірки окремим платіжним дорученням, у рядку призначення платежу вказуються дата перевірки, номер акта і період.

Водночас, пунктом 2 Постанови № 31 установлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за № 867/14134.

У зв`язку зі змінами законодавства та на виконання статей 1, 7, пункту 6 частини другої статті 10, пунктів 2, 8 частини другої статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та з метою оптимізації звітності страхувальників, що подається до Фонду соціального страхування України, правлінням Фонду соціального страхування України Правління фонду соціального страхування України прийнято постанову від 12 грудня 2018 року № 28 «Про деякі питання обліку заборгованості страхувальників зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України» (далі - Постанова № 28) на підставі якої Постанова № 31 втратила чинність.

Пунктом 1.1 Постанови № 28 встановлено, що страхувальники, які мають заборгованість зі сплати страхових коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та/або на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, подають до відділень робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) Звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України до повного погашення заборгованості за формою, наведеною у додатку до постанови.

Пунктом 1.2 Постанови № 28 передбачено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 № 36, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 за № 867/14134, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Відповідно до пункту 1.3 Постанови № 28 стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 № 16, погодженою з Національним банком України 02.10.2001, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Таким чином, незважаючи на те, що зі змінами у законодавстві зі статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виключено право Фонду нараховувати пеню на несплачену заборгованість, яка виникла до 01 січня 2011 року, таке право Фонду передбачено абзацом шостим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI.

Судом встановлено, що на наявну у відповідача недоїмку у розмірі 8965407,58 грн. Фонд нарахував пеню на загальну суму 12522227,66 грн. Розрахунок цієї пені наведений у додатку 2 до акта перевірки № 04-19 від 07 лютого 2019 року «Співставлення фактично сплачених страхових внесків з розрахунковими сумами по Відокремленому підрозділу «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля».

Частину цієї заборгованості стягнуто позивачем в судовому порядку, зокрема, рішеннями Господарською суду Львівської області від 13.01.2004 по справі №2/826-14/360, від 13.01.2004 по справі №2/825-14/359, від 08.07.2004 по справі №2/982-17/148, від 06.03.2008 по справі №31/39 А. від 15.07.2008 по справі № 7/135 A, Львівського окружного адміністративного сулу від 24.12.2008 по справі № 2а-1967/08, від 18.06.2009 по справі № 2а-1088/09/1370, від 10.08.2009 по справі № 2а-4916/09/1370, від 15.12.2009 по справі № 2а- 6981/09/1370, від 05.03.2010 по справі №2а-998/10/1370, від 05.03.2010 по справі №2а-999/10/1370, від 27.09.2010 по справі №2а-7128/10/1370, від 17.11.2010 по справі №2а-9797/10/1370, від 02.11.2011 по справі №2а-4965/11/1370, від 28.02.2012 по справі №2а-13782/11/1370, від 28.04.2017 по справі №813/1425/17 позови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді до ДП «Львіввугілля» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та пені задоволено та вирішено стягнути з ДП «Львіввугілля» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду заборгованість зі сплати страхових внесків та пені на загальну суму 18418813,06 грн., залишок заборгованості не охоплений позовною роботою, зокрема, пені складає 3068822,18 грн. (21487635,24 грн. 18418813,06 грн.).

Беручи до уваги викладене, зважаючи на наявне у Фонду право нараховувати пеню на несплачену заборгованість зі сплати страхових внесків, яка виникла до 01 січня 2011 року, а також враховуючи, що на час розгляду справи у суді заборгованість зі сплати пені у сумі 3068822,18 грн. за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року відповідачем добровільно не сплачена, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх належить задоволити.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (79041, м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, корпус 8) до Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Межирічанська» (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26) про стягнення пені задоволити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Межирічанська» на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (вул. Героїв УПА, 73, корпус 8, м. Львів, 79041, ) пеню у сумі 3068822,18 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 21.09.2020 року.

Суддя Гавдик З.В.