Справа № 127/17178/20
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/307/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивачів: адвоката Шевчука А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/17178/20 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з вищевказаним адміністративним позовом до Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради, в якому просили:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІВ №00004576 від 22 липня 2020 року, винесену інспектором відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщуком Антоном Вікторовичем відносно ОСОБА_2 ;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 210,20 грн.;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 210,20 грн., а також витрати на оплату послуг адвоката в сумі 4000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.07.2020 ОСОБА_1 , будучи належним користувачем транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме автомобіля марки Hyundai моделі Tucson 2.0 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , виявив на лобовому склі вказаного транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії IB № 00004576, про те, що 15.07.2020 о 11:33:16 у м. Вінниці по вул. Грушевського, 2, головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщуком Антоном Вікторовичем в режимі фото/відеозйомки було зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Hyundai НОМЕР_2 , чим порушено п. 15.9 (г) ПДР та за що відповіадльність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В подальшому, головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщуком Антоном Вікторовичем відносно Васильєвої В.М. було винесено постанову серії IB №00004576 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп.

Вищевказану постанову позивачі вважають незаконною, необґрунтованою та винесену з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України, враховуючи наступне.

В позовній заяві позивачі зазначили, що з огляду на фотоматеріали, на підставі яких було розглянуто справу про притягнення до відповідальності позивача, інспектор Іщук А.В. під час розгляду справи не врахував ту обставину, що дорожні знаки мають перевагу перед розміткою.

На місці наявної дорожньої розмітки відсутній дорожній знак, який вона повинна дублювати на покритті. У той же час на місці дорожньої розмітки, яка на даний момент є майже повністю стертою та яка відповідає вимогам до дорожньої розмітки наявний дорожній знак «Пішохідний перехід». До такої дорожньої розмітки відстань становить близько 1017 см, що є еквівалентом 10,17 м, що відповідає вимогам встановленим чинним законодавством. Також, враховуючи той факт, що на даний момент наявна дорожня розмітка, яка не співпадає із відповідним дорожнім знаком, а також не дублює його на покритті, тобто не виконує свою функцію позивачем ОСОБА_1 були проведені заміри також і до відповідного дорожнього знаку, який має перевагу у даному випадку. За результатами таких замірів стало відомо, що від місця стоянки автомобіля Hyundai НОМЕР_2 до такого дорожнього знаку становить близько 1537 см, що є еквівалентом 15,37 м.

Позивачі зазначають, що дорожня обстановка на момент винесення повідомлення до постанови від 15 липня 2020 року серії IB №00004576 свідчить про невідповідність дорожньої розмітки та дорожніх знаків, тоді як основне призначення розмітки та дорожніх знаків - інформування учасників дорожнього руху, забезпечення візуальної орієнтації учасників дорожнього руху у разі вибору траєкторії, напрямку і режимів руху в різних дорожніх умовах та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки розмітка «пішохідний перехід» нанесена з порушенням встановлених стандартів, вона не може вважатись «пішохідним переходом», а тому в діях позивачів відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 122 КУпАП і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії IB № 00004576 підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 13.05.2008 на автомобіль марки Hyundai моделі Tucson 2.0 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , власником автомобіля є ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . В той же час, у вказаному свідоцтві наявні відмітки про належного користувача даного транспортного засобу - ОСОБА_1 , який здійснює фактичне керування транспортним засобом та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Тобто, врахувавши ч. 1 ст. 14-2 КУпАП копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повинна була бути винесена та надіслана на ім`я ОСОБА_1 , як належного користувача відповідного транспортного засобу.

Станом на день подачі позову на позивача ОСОБА_1 , як належного користувача автомобіля Hyundai НОМЕР_2 не було винесено відповідної постанови.

01.08.2020 позивач ОСОБА_2 звернулась до поштового відділення, яке сповістило її про наявність поштового відправлення, яке вона отримала того ж дня.

Крім того, відповідно до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія IB №00004576 виявлення правопорушення було вчинене 15.07.2020 о 11:33:16, у той же час безпосередньо постанова серія IB №00004576 про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) була винесена 22.07.2020, тобто через тиждень, що не відповідає нормативному закріпленню терміну «невідкладно».

На підставі вищевикладеного позивачі звернулися до суду та просили позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 25.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку представника відповідача, вимоги позивача є безпідставними. Так, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів серії IB №00004576 від 22.07.2020, ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності. Зі змісту вказаної постанови про адміністративне правопорушення слідує, що 15.07.2020 р. о 11 год. 33 хв. в місті Вінниці по вул. Грушевського, 2 транспортним засобом «Hyundai» з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 здійснено порушення правил зупинки, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст.122 КУпАП, що зафіксоване інспектором з паркування в режимі фотозйомки за допомогою технічного засобу Logic Instrument К80 V2. Вказаною постановою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено факт реєстрації транспортного засобу «Hyundai» з номерним знаком НОМЕР_4 за ОСОБА_2 та відсутність інформації про належного користувача у вказаному Реєстрі. Враховуючи зазначене, отримана інформація з Реєстру була достатньою правовою підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення ПДР.

Представник відповідача зазначив, що твердження позивачів щодо нанесення дорожньої розмітка «пішохідний перехід» з порушенням встановлених стандартів та те, що вона не може вважатися «пішохідним переходом» є надуманим та необґрунтованим. Крім того, правомірність розміщення дорожньої розмітки «пішохідний перехід» по вул. Грушевського, 2 в м. Вінниці не є предметом даного позову, а тому судом не може бути взято до уваги.

Таким чином, на думку представника відповідача, інспектор при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, відповідач вважає, що при винесенні постанови серії ІВ №00004576 від 22.07.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст.122 КУпАП, не порушено жодних прав, свобод або законних інтересів позивача ОСОБА_1 , а тому позов в даній частині задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук А.А., який також являється представником позивача ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та додатково пояснили, що ОСОБА_3 15.07.2020 не керувала та не могла керувати вищевказаним транспортним засобом, а відтак і не могла порушувати правил паркування, оскільки впродовж цілого дня перебувала на роботі, що підтверджується відповідною довідкою.

Представник відповідача Савчук Т.М. в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог, просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 13.05.2008 на автомобіль марки Hyundai моделі Tucson 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , власником даного автомобіля являється ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, у вказаному свідоцтві наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 має право здійснювати керування зазначеним транспортним засобом.

Як пояснив позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, 15.07.2020 він, будучи користувачем транспортного засобу, який належить на праві власності його матері ОСОБА_3 , а саме автомобіля марки Hyundai моделі Tucson 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , виявив на лобовому склі вказаного транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії IB № 00004576, про те, що 15.07.2020 о 11:33:16 у м. Вінниці по вул. Грушевського, 2, головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщуком Антоном Вікторовичем в режимі фото/відеозйомки було зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Hyundai НОМЕР_2 , чим порушено п. 15.9 (г) ПДР та за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні неодноразово пояснював, що саме в його користуванні 15.07.2020 перебував автомобіль марки Hyundai моделі Tucson, державний номерний знак НОМЕР_2 , та саме ним припарковано вказаний автомобіль у м. Вінниці по вул. Грушевського, 2.

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано довідку №09.39-10860 від 15.09.2020, видану АТ «Вінницяобленерго» про те, що ОСОБА_2 працює у вказаному підприємстві на посаді начальника сектору СО та КЛЗ з 01.02.2002 по теперішній час, 15.07.2020 ОСОБА_2 знаходилася на робочому місці з 08-00 год. до 17:00 год., робоче місце не залишала, відпрацювала повний робочий день.

Однак, в подальшому, головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщуком Антоном Вікторовичем винесено постанову серії IB №00004576 про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 15.07.2020 об 11 год. 33 хв. у м. Вінниця по вул. Грушевського, 2 ОСОБА_2 вчинила зупинку транспортного засобу «Hyundai» з номерним знаком НОМЕР_2 , ближче 10 м до пішохідного переходу, чим порушила вимоги п.п. п.15.9 (г) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з того, що єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до пункту 15.9 (г) ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою до статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною першою статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

З аналізу вищевказаних норм слідує висновок про те, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе:

- відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб;

- а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що інспектор відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщук А.В. не виявивши водія транспортного засобу на місці паркування, залишив на лобовому склі автомобіля повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії IB №00004576, про те, що 15.07.2020 о 11:33:16 у м. Вінниці по вул. Грушевського, 2, головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради ОСОБА_4 в режимі фото/відеозйомки було зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Hyundai НОМЕР_2 , чим порушено п. 15.9 (г) ПДР та за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В подальшому, інспектор, маючи доступ до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, встановив, що ОСОБА_2 являється власником транспортного засобу ««Hyundai» з номерним знаком НОМЕР_2 , при цьому відомості про інших належних користувачів відповідного транспортного засобу у згаданому реєстрі відсутні, а відтак інспектором було винесено оскаржувану постанову, якою до адміністративної відповідальності притягнуто власника транспортного засобу.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що саме в користуванні позивача ОСОБА_1 15.07.2020 перебував автомобіль марки Hyundai моделі Tucson, державний номерний знак НОМЕР_2 , та саме ним припарковано вказаний автомобіль у м. Вінниці по вул. Грушевського, 2.

Вказані обставини підтверджуються:

- поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 13.05.2008 на автомобіль марки Hyundai моделі Tucson 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , в якому наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 має право здійснювати керування зазначеним транспортним засобом;

- довідкою №09.39-10860 від 15.09.2020, виданою АТ «Вінницяобленерго» про те, що 15.07.2020 ОСОБА_2 знаходилася на робочому місці з 08-00 год. до 17:00 год., робоче місце не залишала, відпрацювала повний робочий день.

При цьому, відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За правилами встановленими статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, тоді як суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності протиправного діяння та вини особи у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

Натомість в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , відносно якої винесено оскаржувану постанову, правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, не вчиняла, що виключає можливість її притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу на те, що диспозицією частини третьої статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Дослідивши фотознімки, що були надані позивачами та відповідачем, судом встановлено, що біля автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , ліворуч розміщений знак - «пішохідний перехід».

Відповідно до пункту 15.9 (г) Правил дорожнього руху зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда,' призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

В той же час, пунктом 8.2 Правил дорожнього руху визначено, що дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Таким чином, з огляду на фотоматеріали, які додані до матеріалів справи та на підставі яких було притягнуто до відповідальності ОСОБА_2 , вбачається те, що інспектором Іщуком А.В. під час розгляду справи не враховано ту обставину, що дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою та не встановлено, яка відстань автомобіля саме до дорожнього знаку, а не до дорожньої розмітки.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 допустила вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів її вини.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ІВ №00004576 від 22 липня 2020 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщуком Антоном Вікторовичем та направити справу на новий розгляд до відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради для встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та прийняття рішення, щодо наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за наявності вимог ПДР, щодо пріоритетності дорожніх знаків над дорожньою розміткою.

В той же час, відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вказане, оскільки права, свободи та інтереси позивача ОСОБА_1 , на даний час, жодним чином не порушені, у задоволенні позову, в частині позовних вимог ОСОБА_1 , слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача - ОСОБА_2 необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420,40 грн.

Що стосується судових витрат позивача - ОСОБА_1 , в частині сплаченого судового збору в розмірі 420,10 грн. та витрат на оплату послуг адвоката у сумі 4000 грн., то, з урахуванням положень статті 139 КАС України, такі витрати слід залишити без відшкодування, оскільки, як зазначено вище у задоволенні позову, в частині позовних вимог ОСОБА_1 , судом відмовлено.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14-2, 122, 247, 268, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 72, 77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ІВ №00004576 від 22 липня 2020 року, винесену інспектором відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщуком Антоном Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у розмірі 510,00 грн., скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради.

У задоволенні позову, в частині позовних вимог ОСОБА_1 , відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. сорок коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради, місце знаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Соборна, 59.

Суддя: