Справа № 620/2678/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/2678/20

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Праця Стольне №1» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Праця Стольне №1» (далі ТОВ «Праця Стольне №1») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області), Державної податкової служби України (далі ДПС України), в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Чернігівській області (Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області) від 18.06.2020 №1648633/37887186 про відмову ТОВ «Праця Стольне №1» в реєстрації податкової накладної від 19.05.2020 №2.

2. Зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ «Праця Стольне №1» податкову накладну від 19.05.2020 №2 датою її фактичного подання.

3. Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України та ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ТОВ «Праця Стольне №1» судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 2102,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на документах, які були надіслані платником податку для розблокування податкової накладної. В оскаржуваному рішенні зазначено, що платник податку задіяний у розповсюдженні та використанні ймовірно схемного податкового кредиту, тобто відповідач припускає, що платник податку можливо задіяний у схемному податковому кредиті, у зв`язку з чим позивач вважає, що воно не містить чіткої підстави для відмови в реєстрації податкової накладної.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 24.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачам для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представником ГУ ДПС у Чернігівській області, в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що підставою зупинення спірної податкової накладної від 19.05.2020 №2 в електронній квитанції зазначено пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (затверджених Порядком №1165 додаток 3), а саме: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1005 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість (оскільки у поданій платником таблиці обов`язково мають бути зазначені коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, пункт 13 Порядку №1165, що в свою чергу вказує на обґрунтованість зупинення та, як наслідок, відмови у реєстрації), як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Крім цього відповідно до Порядку №1165 в додатку 2 зазначається перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку на додану вартість, зокрема платник податку здійснює на постійній основі протягом будь-яких чотирьох звітних місяців з останніх шести місяців реєстрацію в Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування на постачання товарів/послуг за одним і тим самим кодом товару/послуги згідно з УКТЗЕД / Державним класифікатором продукції та послуг, що суперечить даним таблиці, поданої позивачем до податкового органу, та є підставою зупинення реєстрації податкової накладної.

В свою чергу, позивачем з метою реєстрації податкової накладної №2 до податкового органу подано повідомлення від 12.06.2020 №2 (податкова накладна від 19.05.2020 №2), яким надано документи до господарських операцій, перелік яких визначений у самому повідомленні.

Проте отримані від позивача документи визнано такими, що складені із порушенням законодавства і є недостатніми для надання пропозицій щодо реєстрації зазначеної податкової накладної, а саме: позивач задіяний у розповсюдженні та використанні ймовірного схемного податкового кредиту, а також неодноразово доводився ДПС України для відпрацювання як платник, задіяний у схемах ухилення від оподаткування в категорії «вигодотранспортуючого» суб`єкта.

Вважає, що вказані вище обставини вказують на правомірність дій контролюючого органу під час прийняття оскаржуваного рішення за відсутності всіх належних документів та вказує на бездіяльність позивача щодо ненадання повного пакету документів, які передбачені Постановою №1165, у зв`язку з чим просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу зазначив, що справа не є складною з урахуванням її фактичних обставин, предмету спору, змісту порушення, предмету доказування, аналізу наведених доказів, загальний обсяг позову 3 сторінки, з яких безпосередньо правове обґрунтування займає не більше ніж півтори сторінки, а тому вважає, що розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу у даній справі не є розумним.

Одночасно у відзиві на позов представником ГУ ДПС у Чернігівській області заявлено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке обґрунтоване різним розумінням у сторін застосування Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 до спірних правовідносин, що має значення для повного та всебічного розгляду справи і підлягає з`ясуванню під час розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Вирішуючи по суті заявлене клопотання, суд вважає його необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Так, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина 2 статті 12 КАС України).

Пунктом 10 частини 6 статті 12 КАС України встановлено, що справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відкриваючи провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, суддя дійшла висновку, що дана справа відноситься до справ незначної складності.

У свою чергу, згідно з частиною 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас, відповідно до частини 6 статті 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За таких обставин та враховуючи предмет і підстави позову, суд дійшов висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі, яка є справою незначної складності, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін необхідно відмовити.

Представник ДПС України правом на подання відзиву на позов не скористався.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не доводять правомірність винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Твердження, що позивач є «вигодотранспортуючим» суб`єктом базується на припущеннях, а не на документах. У оскаржуваному рішенні підставою для його прийняття зазначено «надані документи, складені з порушенням законодавства», а у відзиві на позов «ненадання позивачем повного пакету документів, як того вимагає Постанова №1165». Також ГУ ДПС у Чернігівській області не зазначено жодного документу, який необхідно було надати позивачу контролюючому органу, однак не надано. Щодо витрат на правничу допомогу вказує, що позовна заява має 10 сторінок, правове обґрунтування в якій складається з трьох розділів. В акті наданих послуг детально описано надані послуги. Розмір гонорару, визначений у договорі про надання правової допомоги, узгоджується з Рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затвердженими рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.02.2018 №57. Кількість годин, витрачених адвокатами при наданні послуг позивачу, не є завищеною, а відповідає дійсно витраченому часу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ТОВ «Праця Стольне №1» - сільськогосподарське підприємство, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 17.10.2011. Основним видом економічної діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.12-17).

Позивач з 01.09.2020 зареєстрований платником податку на додану вартість та є платником єдиного податку четвертої групи на 2020 рік, що підтверджується витягом з реєстру платників податку на додану вартість від 18.01.2017 №008 та довідкою Менського управління ГУ ДПС у Чернігівській області від 26.02.2020 №2421 про набуття (підтвердження) статусу платника єдиного податку четвертої групи відповідно (а.с.19,32).

Товариство щорічно обробляє значні посівні площі та вирощує на ній сільськогосподарську продукцію, що підтверджується формою державного статистичного спостереження №29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду» на 01.12.2019 (а.с.37-42).

В 2020 році ТОВ «Праця Стольне №1» засіяло насіння соняшника на 613,00 га орендованих сільськогосподарських угіддях, що підтверджується Звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року №4-сг (річний) (а.с.49-51).

Відповідно до договору поставки від 12.05.2020 №ПЛТ-Ф-175, укладеного позивачем із ТОВ «Кернел-Трейд», позивач продав сільськогосподарську продукцію, яка буде вирощена ним у 2020 році, а саме насіння соняшнику врожаю 2020 року (а.с.20-22).

З метою забезпечення виконання зазначеного договору, між сторонами був укладений договір застави майбутнього врожаю від 12.05.2020 №ПЛТ-Ф-175/1, за яким сторони домовилися, що позивач продасть покупцю 1500 тон насіння соняшника на загальну вартість 4500000,00 грн., в тому числі ПДВ 750000,00 грн. Відповідно до пункту 3.1.1 договору поставки попередня загальна вартість товару зараховується на рахунок постачальника в якості попередньої оплати за поставку товару (а.с.24-29).

Після підписання сторонами договору поставки, позивачем був виписаний рахунок від 18.05.2020 №23 на всю суму попередньої оплати, яка згідно платіжного доручення від 19.05.2020 №1110974 була сплачена контрагентом (а.с.23,31).

В результаті вказаної операції позивачем 19.05.2020 було виписано податкову накладну №2, яку було подано до ДПС України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с.30).

Цього ж дня позивач отримав квитанцію про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій зазначено, що відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки «коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій», та запропоновано надати пояснення і копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.33).

Позивач направив повідомлення від 12.06.2020 №2 про надання пояснень та копій документів, щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, в якому надано пояснення та додатково подано письмові пояснення щодо податкової накладної від 19.05.2020 №2; договір поставки від 12.05.2020 №ПЛТ-Ф-175; рахунок на оплату від 18.05.2020 №23; платіжне доручення від 19.05.2020 №1110974 та виписку із картки рахунку 6811, підтверджуючу надходження коштів на рахунок (а.с.34-36).

18.06.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області винесено рішення №1648633/37887186 (протокол від 18.06.2020 №89) про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено позивачу у реєстрації податкової накладної від 19.05.2020 №2 з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додатково вказано, що позивач задіяний у розповсюдженні та використанні ймовірно схемного податкового кредиту (а.с.18,78).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем була подана скарга щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.43-46), проте рішенням від 03.07.2020 №31984/37887186/2 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.06.2020 №1648633/37887186, скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (а.с.47).

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1. статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1. статті 188 ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з пунктом 201.16. статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

У свою чергу механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі Порядок №1165).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).

Пунктом 4 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження. розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Суд звертає увагу, що квитанція від 28.05.2020 про реєстрацію податкової накладної від 19.05.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних містить відомості про те, що реєстрація податкової накладної зупинена на підставі відповідності операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (а.с.33).

З аналізу положень Порядку №1165 вбачається, що саме у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація податкової накладної зупиняється, а платник має право подати документи, необхідні для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

При цьому платнику податку надсилається рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

Слід зауважити, що саме для вирішення питання виключення платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості Комісія регіонального рівня має дослідити договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Як встановлено судом, підставою зупинення реєстрації податкової накладної було зазначено саме відповідність операції пункту 1 Критеріїв ризиковості операцій, а не відповідність позивача критеріям ризиковості платника, а тому рішення від 18.06.2020 №1648633/37887186 про відмову у реєстрації податкової накладної від 19.05.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних є таким, що прийняте в порушення Порядку №1165.

Крім того, варто зазначити, що, відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток 3 до Порядку №1165), критерієм ризиковості здійснення операцій є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги. зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги. зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

З аналізу зазначеного критерію вбачається, що про ризиковість здійснення операцій свідчить саме одночасна наявність таких факторів як: відсутність товару, зазначеного в податковій накладній, поданій для реєстрації в ЄРПН, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання товару, зазначений у податковій накладній, яку подано для реєстрації в ЄРПН, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого товару та обсягом постачання відповідного товару, зазначеного в податкових накладних, зареєстрованих з 01.01.2017 у ЄРПН; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Як вбачається, з наказу ДПС України від 03.02.2020 №67 «Про затвердження Переліку кодів товарів згідно з УКТЗЕД, які застосовуються для визначення відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям ризиковості здійснення операції», оприлюдненого на офіційному веб-сайті ДПС, код товару 1206 «Насіння соняшнику, подрібнене або неподрібнене» дійсно міститься у переліку кодів товарів згідно з УКТЗЕД, які застосовуються для визначення відповідності податкових накладних/розрахунків коригування, які подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, критеріям ризиковості здійснення операції при здійсненні автоматизованого моніторингу.

При цьому позивач в межах ведення господарської діяльності здійснює заходи по вирощуванню такого товару, а отже є виробником цього товару, а не придбаває його у інших суб`єктів господарювання.

Таким чином, з огляду на те, що позивач є виробником, а не покупцем товару насіння соняшнику, одночасне існування всіх трьох факторів, необхідних для віднесення операції до пункту 1 Критеріїв ризиковості, є неможливим.

Отже фактичні обставини свідчать, що зупинення реєстрації податкової накладної від 19.05.2020 №2 з підстав відповідності операції пункту 1 Критеріїв ризиковості операцій, встановлених Додатком 3 Порядку №1165, є протиправним.

При цьому суд враховує також, що позивачем було подано до контролюючого органу повідомлення від 12.06.2020 №2 про надання пояснень та копій документів, щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, в якому надано пояснення та додатково подано письмові пояснення щодо податкової накладної від 19.05.2020 №2; договір поставки від 12.05.2020 №ПЛТ-Ф-175; рахунок на оплату від 18.05.2020 №23; платіжне доручення від 19.05.2020 №1110974 та виписку із картки рахунку 6811, підтверджуючу надходження коштів на рахунок (а.с.34-36).

Подані документи підтверджують той факт, що позивач є саме виробником товару насіння соняшнику та обсяг постачання товару не дорівнює та не перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого товару та обсягом постачання відповідного товару, зазначеного в податкових накладних, зареєстрованих з 01.01.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містить вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків, а рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: «наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства» без зазначення конкретного переліку таких документів, що складені з порушенням законодавства.

При цьому зазначення контролюючим органом у додатковій інформації «Задіяний у розповсюдженні та використанні ймовірно схемного податкового кредиту» не є конкретним переліком документів, складених із порушенням законодавства.

Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Суд звертає увагу на той факт, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від 22.07.2019 у справі №815/2985/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що у випадку не конкретизації контролюючим органом переліку документів у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у зазначеній вище постанові від 22.07.2019 у справі №815/2985/18 (адміністративне провадження №К/9901/14651/19), висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Також суд звертає увагу податкового органу, що зазначення ним у рішенні від 03.07.2020 №31984/37887186/2 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.06.2020 №1648633/37887186, яким скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, такої підстави, як «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних» (а.с.47), суд відхиляє, оскільки така підстава не була покладена в основу оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Чернігівській області (Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області) від 18.06.2020 №1648633/37887186 про відмову ТОВ «Праця Стольне №1» в реєстрації податкової накладної від 19.05.2020 №2, і задоволення позовних вимог у цій частині.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ «Праця Стольне №1» податкову накладну від 19.05.2020 №2 датою її фактичного подання, суд зазначає таке.

Приписами пункту 20 Порядку №1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну датою її фактичного подання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Суд також враховує, що чинним законодавством України покладено на ДПС України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ «Праця Стольне №1» податкову накладну від 19.05.2020 №2 датою її фактичного подання, і задоволення позовних вимог у цій частині.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

За вищевказаних обставин адміністративний позов ТОВ «Праця Стольне №1» підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 №23-рп/2009 та від 11.07.2013 №6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 вказаної статті).

Отже послуги зі складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг є різновидом правової допомоги, витрати на яку включаються до складу судових витрат.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Також, за змістом частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмету спору.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір про надання правової допомоги від 23.04.2019, в якому визначена вартість однієї години роботи адвоката 1000,00 грн.; акт наданих послуг від 16.07.2020 №1 на загальну суму 10000,00 грн. за 10 годин (ознайомлення з документами клієнта - 3 години на суму 3000,00 грн.; аналіз податкового законодавства та узгодження правової позиції - 2 години на суму 2000,00 грн.; аналіз судової практики - 2 години на суму 2000,00 грн.; підготовка позовної заяви - 3 години на суму 3000,00 грн.); рахунок на оплату від 16.07.2020 №25 на суму 10000,00 грн та платіжне доручення від 16.07.2020 №1451 на суму 10000,00 грн. (а.с.58-62).

Відповідно до частин 6 та 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у відзиві на позов зазначає про неспівмірність витрат на правничу допомогу та вказує, що справа не є складною з урахуванням її фактичних обставин, предмету спору, змісту порушення, предмету доказування та аналізу наведених доказів, з чим погоджується суд.

Враховуючи наведене, визначаючись із обґрунтованістю заявлених витрат на правничу допомогу, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних на підготовку позову, відповіді на відзив, та не вимагає значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Таким чином суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмету спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 4000,00 грн.

Також, як слідує з матеріалів справи, позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.07.2020 №3013 (а.с.11).

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Праця Стольне №1» підлягають задоволенню повністю, суд вважає за необхідне, з урахуванням частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області та ДПС України на його користь сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн. по 1051,00 грн. з кожного відповідача та витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн. по 2000,00 грн. з кожного відповідача.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Праця Стольне №1» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області (Комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області) від 18.06.2020 №1648633/37887186 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Праця Стольне №1» в реєстрації податкової накладної від 19.05.2020 №2.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Праця Стольне №1» податкову накладну від 19.05.2020 №2 датою її фактичного подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Праця Стольне №1» судовий збір у сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Праця Стольне №1» судовий збір у сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Праця Стольне №1» (вул. Миру, 17, с. Стольне, Менський район, Чернігівська область, 15661, код ЄДРПОУ - 37887186).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 43143966).

Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 43005393).

Суддя В.В. Падій