Справа № 560/2384/20
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2384/20
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комісії Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних , Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 06.05.2020 в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення від 24.12.2019 №1401215/ Комісії Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації - про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 02 вересня 2019 року; 2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 02 вересня 2019 року №1 подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ; 3) визнати протиправним та скасувати рішення від 24.12.2019 №1401214/ Комісії Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації - про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 03 жовтня 2019 року; 4) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 03 жовтня 2019 року №2 подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ; 5) визнати протиправним та скасувати рішення від 24.12.2019 №1401216/ Комісії Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації - про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 07 жовтня 2019 року; 6) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 07 жовтня 2019 року №3 подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в реєстрації податкових накладних було відмовлено, при цьому підставою для відмови Головне управління ДФС у Хмельницькій області зазначило, що платником податків не надано письмових пояснень. Вказує, що на виконання вимог контролюючого органу, позивач надав пояснення та усі документи з додатками.

Згідно з ухвалою від 30.06.2020, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

09.07.2020 до суду від Комісії Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поступив відзив на позовну заяву №21932/9/22-01-08-02 від 07.07.2020, в якому вказує, що пунктом 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2018 року N 117 (далі - Порядок №117), у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. Згідно квитанцій від 06.09.2019 та 23.10.2019 зупинено реєстрацію податкових накладних №1 від 02.09.2019, №2 від 03.10.2019 та №3 від 07.10.2019, в яких зазначено, що «Реєстрація ПН/РК зупинена. Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.п. 1.6. п. 1 «Критеріїв оцінки ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних». Особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації, що суперечить вимогам ЗУ «про електронні довірчі послуги». На прийняття спірних рішень від 24.12.2019 №1401214/, №1401215/ та №1401216/ про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 02.09.2019, №2 від 03.10.2019 та №3 від 07.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, вплинув той факт, що ФОП ОСОБА_1 до повідомлення №1 від 20.12.2019 не надано письмових пояснень (окремо від повідомлення) стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена, що є порушенням п. 16 Порядку №117. Також вказує, що Договір про надання правничої допомоги від 06.03.2020 представником позивача для відповідача не надано. Всупереч вимогам ч. 4 ст. 134 КАС України, позивачем не надано детального опису виконаних адвокатом робіт із калькуляцією ціни кожної із послуг на суму 2500,00 грн, яка заявлена до стягнення останнім, не надано акт надання послуг, що містив би перелік послуг, які були надані адвокатом позивачеві, звіт про виконану роботу, тому вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необгрунтованими та не підлягають задоволенню (арк. спр. 104-107).

Ухвалою суду від 10.07.2020 суд залучив Головне управління ДПС у Хмельницькій області як другого відповідача по справі №560/2384/20 (арк. спр. 115-116).

23.07.2020 до суду від Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області поступив відзив на позовну заяву від 16.07.2020, в якому вказує на ті ж норми та обставини, що у відзиві Комісії Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк. спр. 126-129).

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.09.2020, позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має код НОМЕР_1 , види діяльності: 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (основний); 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 42.21 Будівництво трубопроводів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Між ТОВ "Теко Маркет" (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) було укладено Договір №21/08-19 про виконання робіт від 21.08.2019 (далі - Договір №21/08-19) (арк. спр. 25-26).

Згідно з п. 1.1.-1.4. Договору №21/08-19, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець бере на себе зобов`язання своїми сипами і засобами на власний ризик виконати наступні роботи (надалі - роботи): Монтажні роботи водопостачання та каналізації. Замовник зобов`язується прийняти роботи та оплатити вартість виконаних робіт. Виконання робіт здійснюватиметься за адресою: АДРЕСА_1 . Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, на свій розсуд сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими народженням та похованням. Виконавець зобов`язується виконати роботи за Договором власними матеріалами, інструментами та обладнанням.

Актом №1 приймання виконаних робіт від 02.12.2019 форми №КБ-2в визначено, зокрема, найменування робіт та фактичні витрати (арк. спр. 33-38).

Випискою АТ КБ "Приватбанк" від 22.10.2019 клієнта ОСОБА_1 стверджено сплату ТОВ "Теко Маркет" на користь позивача 100000,00 грн дата операції 02.09.2019, 50000,00 грн дата операції 03.10.2019, 39412,00 грн дата операції 07.10.2019 (арк. спр. 39-40).

02.09.2019 позивачем було виписано податкову накладну №1 з обсягом постачання на суму 100000,00 грн і 16666,67 грн ПДВ, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк. спр. 8).

Згідно квитанції № від 06.09.2019 зупинено реєстрацію податкової накладної від 02.09.2019 №1 та зазначено, що "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 02.09.2019 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (арк. спр. 9).

03.10.2019 позивачем було виписано податкову накладну №2 з обсягом постачання на суму 50000,00 грн і 8333,33 грн ПДВ, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк. спр. 10).

Згідно квитанції № від 23.10.2019 зупинено реєстрацію податкової накладної від 03.10.2019 №2 та зазначено, що "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03.10.2019 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (арк. спр. 11).

07.10.2019 позивачем було виписано податкову накладну №3 з обсягом постачання на суму 39412,00 грн і 6568,67 грн ПДВ, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк. спр. 12).

Згідно квитанції № від 23.10.2019 зупинено реєстрацію податкової накладної від 07.10.2019 №3 та зазначено, що "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 07.10.2019 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (арк. спр. 13).

Позивачем подано повідомлення №1 від 20.12.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, із наступними поясненнями: "Виконавцем Фоп ОСОБА_1 згідно договору 21/08-19 від 21.08.2019 р замовник ТОВ Теко Маркет було виконано роботи по монтажу водопостачання та каналізації. Згідно договору на рахунок виконавця надійшли кошти /аванс/ за виконану роботу 02.09.2019-100000.00 грн, 03.10.2019-50000,00 грн, 07.10.2019-39412,00 грн. Роботи виконувалися матеріалами виконавця. Згідно акту виконаних робіт, роботи було закінчено в грудні місяці, акт підписано сторонами 02.12.2019" (арк. спр. 81).

Однак, 24.12.2019 Комісією ГУ ДПС в Хмельницькій області прийнято Рішення №1401215/, №1401214/ та №1401216/ про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки платником не надано письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено. Також зазначено: "ФОП ОСОБА_1 до повідомлення не надано письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена" (арк. спр. 95, 98, 101).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2018 року №117 ( в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) (далі - Порядок №117), у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку визначені у листі ДФС України від 07.08.2019 р. N 1962/99-99-29-01-01.

Відповідно до п. 12 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п.13 Порядку №117).

У постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року по справі №320/6312/18 зазначено, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій, мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.

Згідно п. 14-15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Відповідно до п. 21 Порядку №117, підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є, ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Отже, у порядку, визначеному законодавством, позивачем були надані контролюючому органу електронними засобами зв`язку пояснення та документи на підтвердження реального здійсненої господарської операції по Договору №21/08-19.

Крім цього потрібно враховувати, що отримані позивачем квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної містили загальну фразу про необхідність надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Тобто, контролюючим органом навіть не було вказано про необхідність надання виключно документів (оскільки згідно вказаного вислову "та/або" позивачу була надана можливість надання лише пояснень), при цьому пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку, та без вказівки на норму права, котра такий містить.

Також, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права є неконкретизованою та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі №1740/2004/18.

На підтвердження здійснення господарських операцій на виконання яких було складено податкові накладні №1 від 02.09.2019, №2 від 03.10.2019 та №3 від 07.10.2019 позивачем надано ряд підтверджуючих документів, а також письмові пояснення, що стверджено Повідомленням №1 від 20.12.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (арк. спр. 81), тому висновки контролюючого органу щодо не надання позивачем письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена, викладені в оскаржуваних рішеннях є протиправними.

Відтак, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що ряд таких документів, необхідних для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, був достатній та був наданий контролюючому органу з поясненнями, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації таких накладних, тому оскаржувані рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 28 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання такої події, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п. 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №3341), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваних рішень, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 6306,00 грн судового збору за подання позовної заяви із трьома вимогами немайнового характеру, котрі задоволено, тому такі витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

У позовній заяві позивач вказує, що для оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних прийнятих відповідачем, ФОП ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги від 06.03.2020 №3/20-ас з Адвокатським бюро «Михайла Вонсовича». Згідно Додатку №3 від 06.03.2020 до договору про надання правничої допомоги, сторони домовились про надання правничої допомоги в оскаржені рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.12.2019 №1401215/ або відмову в такій реєстрації, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 02.09.2019, рішення від 24.12.2019 №1401214/ або відмову в такій реєстрації, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 03.10.2019, від 24.12.2019 №1401216/ або відмову в такій реєстрації, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 07.10.2019. Вартість послуг з надання правничої допомоги відповідно до Додатку №3 від 06.03.2020 становить 2500,0 грн. Кошти відповідно до Додатку №3 від 06.03.2020 та рахунку №3 від 06.03.2020 були перераховані ФОП ОСОБА_1 на банківський рахунок АБ «Михайла Вонсовича» 25 березня 2020 року платіжним дорученням №1246. На виконання Договору від 06.03.2020 №3/20-ас АБ «Михайла Вонсовича» було надано наступні послуги: вивчення судової практики по аналогічних справах, консультація адвоката, збір доказів, складання позовної заяви, засвідчення доказів доданих до позовної заяви. Також після отримання позивачем копії відзиву на позовну заяву, адвокатом буде підготовлено та направлено сторонам та суду відповідь на відзив.

Водночас, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду лише Додаток №3 від 06.03.2020 до договору про надання правничої допомоги №3/20-ас, рахунок на оплату №3 від 06.03.2018 та платіжне доручення №1246 від 25.03.2020 на суму 5000,00 гривень.

При цьому суд враховує, що позивач не надав копії договору про надання правничої допомоги №3/20-ас, а також, в порушення вимог частини 4 статті 134 КАС, не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат.

Відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, зокрема, із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 листопада 2019 року по справі №9901/264/19.

Таким чином, документи, які складалися на виконання вищезазначеного договору, повинні були деталізувати кожну окремо надану в межах договору послугу та максимально повно містити інформацію щодо неї.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16, а також у постановах Верховного Суду від 04 лютого 2020 року по справі №1.380.2019.001036, від 30 квітня 2020 року по справі №826/4466/18 та від 07 травня 2020 року по справі №320/3271/19.

У зв`язку з цим, суд вважає обґрунтованими доводи відповідачів, що, заявляючи клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, позивачем належними доказами не обґрунтовано розмір заявлених до стягнення витрат.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх недоведеністю у встановленому порядку.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 24.12.2019 №1401215/ про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 02.09.2019, від 24.12.2019 №1401214/ НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 03.10.2019 та від 24.12.2019 №1401216/ НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 07.10.2019.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №1 від 02.09.2019, №2 від 03.10.2019 та №3 від 07.10.2019.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 6306,00 (шість тисяч триста шість) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

У стягненні на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 вересня 2020 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Комісія Головного управління державної податкової служби у Хмельницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957) Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 , код ЄДРПОУ - 43005393) Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя А.І. Петричкович