Справа № 591/2293/20
Суддя: Шияновська Т. В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№591/2293/20
Провадження №2-а/592/165/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Чайки Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Корень Віталія Григоровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Сумській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Корень Віталія Григоровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Сумській області, в якому просить визнати дії поліцейського Корень В.Г. протиправними, а прийняте ним рішення в адміністративній справі незаконним; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену 13 квітня 2020 року поліцейським роти №1 БУПП в Сумській області молодшим лейтенантом поліції Корень Віталієм Григоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КупАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., як незаконну, а провадження закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв; належним йому автомобілем він не керував, перебував поруч з ним біля продуктового магазнину по вул. Харківська, 1 в м .Суми, водійського посвідчення і свідоцтва про реєстрацію при собі не мав; докази на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху відсутні; зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КупАП; поліцейський допустив спрощений підхід щодо вирішення справи про адміністративне правопорушення; диспозиція ч.1 ст.126 КупАП не передбачає адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування; в постанові не вказано хто саме вчинив адміністративне правопорушення; а оскаржувана постанова не є процесуальним документом суб`єкта владних повноважень, а є чеком для сплати штрафу.

30 квітня 2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми адміністративну справу передано за підсудністю на розгляд до Ковпаківського районного суду м. Суми.

19 серпня 2020 року справа надійшла до Ковпаківського суду м. Суми, зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим визначена суддя Шияновська Т.В.

20 серпня 2020 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути її недоліки у десятиденний строк.

31 серпня 2020 року ухвалою суду провадження у справі було відкрите та призначений судовий розгляд у спрощеному порядку на 16:00 год. 07 вересня 2020 року.

07 вересня 2020 року розгляд справи був відкладений на підставі ч.2 ст.205 КАСУ у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та представника третьої особи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

18 вересня 2020 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить залишити без зміни постанову серії ЕАК №2380753 від 13 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №1 БУПП в Сумській області лейтенантом поліції Коренем В.Г., а його позовну заяву - без задоволення. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 13 квітня 2020 року ним було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він 13 квітня 2020 року близько 09:00 год. в м. Суми по пл. Покровська поблизу будинку №2, керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENS GL 400, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимоги дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", зі смуги, з якої дозволено рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.33.5.16 ПДР, після зупинки транспортного засобу працівниками поліції не пред`явив для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, чим порушив п. 2.1а ПДР України. Адміністративне стягнення на позивача було накладено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених на підставі ст.33 КупАП, а саме за ч.1 ст.126 КупАП. Під час розгляду справи водію повідомлено про причину зупинки, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строк оплати штрафу. Вказані правопорушення були зафіксовані відеореєстратором, встановленим на службовому автомобілі, та надати суду вказані відеозаписи немає можливості, оскільки сплинув визначений "Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" строк їх зберігання. Матеріали справи містять достатньо доказів вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, тому прийняте ним рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - правомірне.

Того ж дня до суду надійшли і пояснення представника третьої особи - Управління патрульної поліції в Сумській області, за змістом яких, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , представник Ольховик В.О. просить залишити постанову серії ЕАК №2380753 від 13 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КупАП без зміни, а його позовну заяву - без задоволення.

Відповідач та представник третьої особи, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні відповідні розписки, в судове засіданні не з`явились.

Позивач через канцелярію суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2380753 від 13 квітня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

ОСОБА_1 , вказуючи на протиправність дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КупАП).

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КупАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В даному випадку на особливу увагу заслуговує ч.2 ст.77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодного доказу на підтвердження правомірності прийнятого рішення, чим не виконав свій процесуальний обов`язок доказування.

Будь-яких доказів, які підтверджують наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КупАП, які б дозволили суду пересвідчитись у вчиненні ОСОБА_1 порушення п. 2.4 а ПДР України суду не надано.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП, підлягають задоволенню через недоведеність такого порушення.

З огляду на вищевикладені норми та фактичні обставини справи, суд приходить висновку про те, що постанова серії ЕАК №2380753 від 13 квітня 2020 року є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Інші доводи позивача, які наведені у позові, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В зв`язку з чим позовна вимога про визнання дій відповідача незаконними не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний вирішувати даного виду питання.

Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов такого висновку.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідач - інспектор роти №1 батальйону УПП в Сумській області молодший лейтенант поліції Корень Віталієм Григоровичем виносив оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КупАП від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції в м. Сумській області Департаменту патрульної поліції.

Тому на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2380753 від 13 квітня 2020 року, винесену поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області молодшим лейтенантом поліції Корень Віталієм Григоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КупАП та накладення адміністративного стягення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (чотириста двадцять п`ять) гривень, а провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції (вул. Білопільськи шлях, 18/1, м. Суми) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 420,40 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Шияновська