Справа № 280/4458/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 вересня 2020 року (17 год. 00 хв.)Справа № 280/4458/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39-А, офіс 25, ) до Національного банку України (01601, м.Київ, вул. Інститутська, буд. 9, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (далі - позивач або ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовною заявою до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - відповідач або Нацкомфінпослуг), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 27.05.2020 №260/241/15-4/14-П.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувана постанова винесена всупереч приписам чинного законодавства, яке регламентує повноваження Нацкомфінпослуг, з порушенням порядку застосування заходів впливу, а також без урахування фактичних обставин, що на думку Нацкомфінпослуг свідчать про скоєння правопорушення позивачем. Так, позивач зазначає, що ним було отримано Розпорядження від 26.11.2019 № 2379, яке не містить змісту виявленого порушення законодавства про фінансові послуги. Однак, позивачем надано вичерпну інформацію щодо своїх дій при укладенні електронного договору, на виконання Розпорядження від 26.11.2019 № 2379. У зв`язку з виконанням Розпорядження від 26.11.2019 № 2379, підстави для притягнення позивача до відповідальності, за не виконання вищезазначеного розпорядження відсутні. Таким чином, постанова про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 27.05.2020 №260/241/15-4/14-П є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 09.07.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 03.08.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.08.2020, здійснено процесуальне правонаступництво первинного відповідача - Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг її правонаступником - Національний банк України (далі - відповідач або НБУ).

03.08.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх.34973), за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та з посиланням на приписи ст. 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначає, що Нацкомфінпослуг в межах свої повноважень може зобов`язувати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення. Так, оскаржувана постанова №260/241/15-4/14-П від 27.05.2019 винесена у зв`язку з невиконанням позивачем вимог Розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.11.2019 № 2379, яке не було скасовано в судовому порядку, є законним та таким, що підлягало виконанню позивачем. Позивач не виконав та не повідомив Нацкомфінпослуг про виконання Розпорядження №2379 від 26.11.2019, на підставі чого, Нацкомфінпослуг було встановлено, що позивачем не виконано вимоги Розпорядження №2379 від 26.11.2019, що є порушенням положень п. 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319, про що відповідачем складено відповідний Акт на підставі розгляду якого в подальшому була винесена оскаржувана постанова. Факт невиконання позивачем вимог Розпорядження № 2379 від 26.11.2019 за змістом позовної заяви не спростовано позивачем, а відтак позовні вимог є необґрунтованими, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

У зв`язку із надходженням звернень громадян щодо врегулювання відносин з ТОВ «Прості займи», на підставі п. 12 ч.1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та пп. 41 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 №1070, Нацкомфінпослуг направлено на адресу позивача вимогу від 30.09.2019 №21458/15-8, у якій зазначено про необхідність протягом 3 робочих днів з дня отримання цієї вимоги надати:

1. Пояснення Товариства чи укладався між Товариством та Заявником Договір в письмовій формі, якщо так, то надати повну копію такого Договору та всіх додатків і додаткових угод до нього;

2. У випаду укладення між Товариством та Заявником електронного договору, надати;

2.1. Письмові пояснення щодо використанням інформаційно-телекомунікаційної системи чи систем за допомогою якої було укладено такі договори, з обов`язковим зазначенням адреси веб-сайту;

2.2. Інформацію щодо порядку (процедури), в якій зазначити чітку послідовність (хронологію) всіх дій щодо укладання електронного договору вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з обов`язковим зазначенням часу та дати таких дій та наданням копій електронних документів (повідомлень) роздрукованих у паперовій формі, що підтверджують такі дії. Крім того, надати підтвердження відправлення оферти Заявнику та прийняття такої оферти (акцепт) споживачем (Заявником) у порядку встановленому частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

3. Копію внутрішніх правил надання фінансових послуг Товариства зі всіма змінами та додатками, які діяли в момент укладення Договору.

4. Первинні бухгалтерські документі, що підтверджують суму боргу Заявника (платіжні доручення, квитанції та інші документи, що підтверджують надання (перерахування) Товариством, на підставі Договору, грошових коштів Заявнику та інше).

5. Копію банківських виписок, прибуткових касових ордерів, фіскальних чеків та інших документів, що підтверджують отримання Товариством на підставі Договору, грошових коштів від Заявника, у період з моменту укладання Договору до моменту надання відповіді на дану вимогу.

6. Копії листування Товариства з Заявником (звернення, листи, заяви, скарги, повідомлення, вимоги щодо виконання зобов`язань, тощо надіслані Товариством до Заявника та отримані від них, як в електронному так і в паперовому виді, відповіді на такі звернення).

7. У разі пролонгації дій Договору, надати копії документів на підставі яких здійснювалась така пролонгація.

8. Детальний розрахунок нарахованої Товариством заборгованості Заявника сплаченої та несплаченої у період з моменту укладання Договору до моменту надання відповіді на дану вимогу (згідно з Додатком №1, що додається).

9. У разі звернення до суду, матеріали, що стосується судових справ по Заявнику позовні заяви, ухвали суду, судові рішення, досудові вимоги, тощо.

10. У випадку відступлення прав вимоги за Договором, надати договір згідно якого Товариство відступило право грошової вимоги до Заявника, з усіма додатками до нього (актами прийому-передачі, тощо).

11. За відсутності заборгованості Заявника, належним чином оформлену довідку про відсутність заборгованості.

12. Інші відповідні документи та інформацію (вичерпний пакет документів) за даною справою (а.с.14-15).

09.10.2019 позивачем направлено засобами поштового зв`язку відповідь на вимогу від 08.10.2019 вих. №371, яка отримана уповноваженою особою відповідача 10.10.2019 (а.с.17-19).

На підставі п. 1.11 та 4.2 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 № 2112/22424, відповідачем складено Акт про правопорушення, вчинені ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» на ринку фінансових послуг №1728/15-4/15 від 18.10.2019, за змістом якого зазначено, що з наданих товариством документів встановлено не дотримання порядку укладення електронного договору, встановленого статтею 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію», Кредитні договори є такими, що не прирівнюються до договору, укладеному у письмовій формі. Враховуючи вищезазначене, Товариством надано фінансову послугу з порушенням частини першої статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» якою встановлено, що фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору (а.с.21-24).

У зв`язку із отриманням Акту про правопорушення, вчинені ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» на ринку фінансових послуг №1728/15-4/15 від 18.10.2019, позивачем на адресу Нацкомфінпослуг надані письмові пояснення від 01.11.2019 № 390-Ю, в яких зазначено, що алгоритм укладення договорів, який використовується ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» передбачає, що у разі позитивного рішення про видачу позики за наслідками розгляду оферти позичальника, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою товариства для підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст. 11, 12 Закону «Про електронну комерцію», після чого система переводить клієнту на карту суму зазначену в заявці через платіжну систему за допомогою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (WayForPay) (а.с.25-28).

26.11.2019 Нацкомфінпослуг винесено Розпорядження за №2379 «Про застосування заходу впливу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», в якому зазначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розглянувши справу про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення, вчинені ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» на ринку фінансових послуг, від 18.10.2019 №1728/15-4/15 (далі - Акт) (місцезнаходження ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і Державному реєстрі фінансових установ: 69037, Запорізька обл., м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд.39А, оф.25, код за ), ВСТАНОВИЛА: За результатами аналізу інформації та документів наданих ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» Актом зафіксовано, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» надано гр. ОСОБА_1 (договір №08 від 10.05.2018) фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом укладання електронних договорів (далі - Договори) за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ІТС) у порядку, що не відповідає статтям 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», частині 2 статті 639 та статті 1055 Цивільного кодексу України. Таким чином, недоліки ІТС за допомогою якої ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» здійснювало укладання електронного Договору з гр. ОСОБА_1 призвели до фактичного надання ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» фінансової послуги не на підставі договору. Враховуючи вищезазначене, ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» здійснювало надання гр. ОСОБА_1 фінансової послуги, а саме, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту з порушенням частини першої статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якої фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 10 частини першої статті 28, статтею 39, пунктом 1 частини першої статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», підпунктом 41 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 №1070, пунктом 1.5 розділу І, підпунктом 1 пункту 2.1 та абзацом першим пункту 2.2 розділу II, пунктом 3.1 розділу III, абзацом другим пункту 4.20 розділу IV Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2112/22424 (зі змінами), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ПОСТАНОВИЛА: 1.Зобов`язати ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 26.12.2019 включно (а.с.29-30).

Позивачем не надано до суду доказів визнання протиправним та скасування Розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.11.2019 за №2379 «Про застосування заходу впливу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОСТІ ЗАЙМИ».

Таким чином, зазначене Розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.11.2019 за №2379 мало бути виконано позивачем.

Так, судом встановлено, що на вказане Розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.11.2019 за №2379 «Про застосування заходу впливу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОСТІ ЗАЙМИ»» позивачем надано відповідь від 16.12.2019 за №437-Ю, за змістом якої, ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» 05.12.2019 отримано Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - НКФП) від 26.11.2019 №2379 «Про застосування заходу впливу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (далі - Розпорядження). Згідно із Розпорядженням ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» було зобов`язане усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити НКФП про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 26.12.2019. Слід зазначити, що у Розпорядженні стверджується, що порядок укладення електронних договорів ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» не відповідає вимогам статті 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Такий висновок обґрунтовується тим, що якість «недоліки ІТС» (які саме - в розпорядженні не висвітлюється, доказів наявності таких недоліків не надано) призвели до того, що «надання коштів було здійснено з порушенням ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Проте, такі висновки зроблені без врахування фактичних обставин та процесу укладення договорів. Так, у відповідності до приписів ст.12 Закону «Про електронну комерцію» серед іншого визначено, що електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. В свою чергу п.12 ч.1 ст.3 Закону «Про електронну комерцію» встановлює, що «одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію». При цьому алгоритм укладення договорів, який використовується ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» передбачає, що у разі позитивного рішення про видачу позики за наслідками розгляду оферти позичальника, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» для підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст.11, 12 Закону «Про електронну комерцію», після чого система переводить клієнту на карту суму зазначену в заявці через платіжну систему за допомогою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (WayForPay). Аналогічним чином було укладено і договір з ОСОБА_1 , який було підписано у відповідності до ст. 12 Закону «Про електронну комерцію із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Саме такий алгоритм укладення договору було описано у поясненнях від 01.11.2019 на акт від 18.10.2019 №1728/15-4/15. З огляду на викладене, вважає, що Розпорядження від 26.11.2019 №2379 винесено без врахування фактичних обставин здійснення господарської діяльності позивача та відсутній факт самого правопорушення. Які саме порушення необхідно усунути ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в розпорядженні не зазначено (а.с.32-32).

На підставі п. 1.11 та 4.2 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 № 2112/22424, відповідачем складено Акт про правопорушення, вчинені ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» на ринку фінансових послуг №241/15-4/14 від 10.03.2020, за змістом якого зазначено, товариством на момент складання Акту не виконано вимог Розпорядження №2379, що є порушенням вимог: пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за 2112/22424, який встановлює, що рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання особами (а.с.35-36).

У зв`язку із отриманням Акту про правопорушення, вчинені ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» на ринку фінансових послуг №241/15-4/14 від 10.03.2020, позивачем на адресу Нацкомфінпослуг надані письмові пояснення від 23.03.2020 за № 48-Ю (а.с.39-42).

27.05.2020 відповідачем прийнято постанову № 260/241/15-4/14-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, у зв`язку із не виконанням позивачем Розпорядження №2379, що є порушенням вимог: пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за 2112/22424 (а.с.44-45).

Не погоджуючись з постановою про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг № 260/241/15-4/14-П від 27.05.2020, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», державне регулювання ринків фінансових послуг - здійснення державою комплексу заходів щодо регулювання та нагляду за ринками фінансових послуг з метою захисту інтересів споживачів фінансових послуг та запобігання кризовим явищам.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Повноваження Нацкомфінпослуг визначені статтею 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Так, згідно з пунктами 10, 12 ч.1 ст.28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення; надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Статтею 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2112/22424, затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги (далі - Положення №2319).

Відповідно до пункту 1.1 Положення №2319, це Положення розроблене відповідно до Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про страхування», «Про кредитні спілки», «Про недержавне пенсійне забезпечення», інших законів та Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1070, з метою встановлення порядку та умов застосування заходів впливу за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - заходи впливу), та забезпечення захисту прав споживачів фінансових послуг. Це Положення визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Приписами пункту 1.5 Положення №2319 визначено, що дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися, зокрема, в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення (пункт 1.11 Положення № 2319).

Належним чином оформлені акт про правопорушення, рішення Нацкомфінпослуг або уповноваженої особи Нацкомфінпослуг про результати розгляду справи про правопорушення вважається надісланим особі, якщо їх надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис (пункт 1.12 Положення №2319).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Положення №2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Розгляд справ про правопорушення та застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 розділу II цього Положення, належить до повноважень Голови Нацкомфінпослуг або керівників самостійних структурних підрозділів або осіб, які їх заміщують, за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг (пункт 3.2 Положення №2319).

За приписами пункту 4.20 Положення №2319, за результатами розгляду справи про правопорушення Нацкомфінпослуг або уповноважена особа Нацкомфінпослуг приймає одне з таких рішень: про застосування заходу впливу; про закриття справи про правопорушення.

Як вже зазначалось судом, відповідачем надіслано на адресу позивача розпорядження від 26.11.2019 № 2379, яким до останнього було застосовано захід впливу у вигляді зобов`язання усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 26.12.2019 включно.

У Розпорядженні зокрема зазначено, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» надано гр. ОСОБА_1 (договір №08 від 10.05.2018) фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом укладання електронних договорів (далі - Договори) за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ІТС) у порядку, що не відповідає статтям 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», частині 2 статті 639 та статті 1055 Цивільного кодексу України. Таким чином, недоліки ІТС за допомогою якої ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» здійснювало укладання електронного Договору з гр. ОСОБА_1 призвели до фактичного надання ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» фінансової послуги не на підставі договору.

При цьому, відповідач у Розпорядженні не зазначає, які саме недоліки інформаційно-телекомунікаційної системи маються на увазі, що призвели до фактичного надання ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» фінансової послуги не на підставі договору, а постановляє зобов`язати ТОВ «Прості займи» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 26.12.2019 включно.

Так, з наданої позивачем інформації, яка неодноразово надсилалась позивачем відповідними листами на адресу відповідача судом встановлено, що алгоритмом укладання договорів, який використовується у позивача передбачає, що у разі позитивного рішення про видачу позики, за наслідками розгляду оферти позичальника, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою ТОВ «Прості Займи» для підтвердження підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст.ст. 11, 12 Закону «Про електронну комерцію», після чого система переводить клієнту на карту суму зазначену в заявці через платіжну систему за допомогою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (WayForPay).

Так, гр. ОСОБА_1 оформила кредитний договір №08 від 10.05.2018 11:41:15 на суму 600,00 грн в режимі он-лайн. На її банківську кредитну карту, оформлену у ПАТ КБ «Приватбанк», були перераховані кошти за кредитним договором, на підтвердження чого позивачем надано довідку ТОВ ФК «Вей Фор Пей» б/н від 25.06.2020 (а.с.50).

Відповідно до ст. 12 Закону «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі «електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12). В свою чергу згідно із визначенням одноразового ідентифікатора, наведеного у п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Саме у такий спосіб було підписано договір із зазначеним у Розпорядженні № 2379 від 26.11.2019 позичальником ОСОБА_1 .

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При цьому у відповідності до приписів частини 3 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію»:

«Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті».

Також, статтею 11 цього Закону встановлено, що:

«Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею».

При цьому, принцип юридичної сили електронного правочину найбільш повно відображається у вимогах щодо форми правочину. Це підтверджується закріпленими на рівні міжнародних документів правовими нормами: ч. 1 ст. 8 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про використання електронних повідомлень у міжнародних договорах - повідомлення або договір не можуть бути позбавлені дійсності або позовної сили лише на тій підставі, що вони складені у формі електронного повідомлення; ст. 5 Типового закону про електронну торгівлю Комісії Організації Об`єднаних Націй з права міжнародної торгівлі - інформація не може бути позбавлена юридичної сили, дійсності або позовного захисту лише на тій підставі, що вона складена у формі повідомлення даних. Аналогічна норма міститься й у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг": юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Беручи до уваги вищезазначене, суд вважає, що позивач у відповіді від 16.12.2019 за №437-Ю надав вичерпну інформацію щодо своїх дій при укладенні правочину з гр. ОСОБА_1 та відсутності у його діях порушень вимог Закону.

Звідси, Розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.11.2019 за №2379 «Про застосування заходу впливу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОСТІ ЗАЙМИ»» позивачем виконано.

Таким чином, підстав для притягнення позивача до відповідальності за невиконання Розпорядження від 26.11.2019 за №2379 «Про застосування заходу впливу до ТОВАРИСТВА ЗОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОСТІ ЗАЙМИ»» у відповідача не було.

Аналогічне застосування норм права здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 14.04.2020 по справі №280/5434/19 за участю цих же сторін щодо інших аналогічних правочинів.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, постанова Нацкомфінпослуг від 27.05.2020 №260/241/15-4/14-П про застосування до позивача штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, є такою, що прийнята відповідачем не у спосіб, що передбачений законодавством України, а відтак підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям протиправного рішення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, правонаступником якої є Національний банк України, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн. належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Національного банку України.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39-А, офіс 25, ) до Національного банку України (01601, м.Київ, вул. Інститутська, буд. 9, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 27.05.2020 №260/241/15-4/14-П.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національного банку України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.09.2020.

Суддя Ю.В. Калашник