Справа № 488/1334/20
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1334/20
Провадження № 2-а/488/62/20 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

07.09.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Житомирській області про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії ДП 18 № 841577 від 08.05.2020 р., винесеною командиром взводу № 2 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області лейтенантом поліції Лось В.В., він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 510 грн. Дана постанова була мотивована тим, що позивач 08.05.2020 р. керував транспортним засобом - автомобілем «MERSEDES BENZ» р/н НОМЕР_1 та рухався на автодорозі М-06 Київ-Чоп, в населеному пункті Березівка Житомирської області зі швидкістю 105 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 55 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

Позивач не погодився із винесеною постановою та притягненням його до адміністративної відповідальності та вказав, що він не порушував ПДР, та рухався із дозволеною швидкістю руху. При цьому швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом Trucam, щодо якого були відсутні дані про його сертифікацію, проходження ним відповідної повірки та допуск до використання в Україні.

Посилаючись на викладене, позивач вважає, що посадова особа відповідача розглянула справу із порушенням вимог діючого законодавства, у відсутність належних та допустимих доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана ним постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адмінправопорушення.

Ухвалою судді від 02.06.2020 р. було відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача надійшов відзив, у якому він заперечував проти позову та вказав, що позивач обґрунтовано був притягнутий до адміністративної відповідальності при обставинах, що викладені в оскаржуваній постанові. Відзив відповідача долучений до матеріалів даної справи.

Дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими Постанововю КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однією з підстав зупинки транспортного засобу є порушення водіями Правил дорожнього руху України.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 08.05.2020 р. керував транспортним засобом марки «MERSEDES BENZ» р/н НОМЕР_1 та рухався на автодорозі М-06 Київ-Чоп, в населеному пункті Березівка Житомирської області зі швидкістю 105 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 55 км/год, та відповідно порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення посадова особа відповідача, керуючись ст.ст. 33,284 КУпАП застосувала до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Судом був досліджений відеозапис та матеріали фотозйомки скоєння позивачем зазначеного порушення ПДД, який підтверджує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності. В свою чергу позивач не надав жодного доказу, який би спростовував висновки суду, і його доводи зводилися лише до заперечення факту вчинення правопорушення та неправомірності дій посадової особи відповідача.

В силу приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Із врахуванням цього, суд знаходить дії посадової особи відповідача правомірними і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо доводів позивача про неправомірність застосування посадовою особою відповідача лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів Trucam,то суд знаходить їх безпідставними з огляду на таке.

Судом встановлено, що органами Національної поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху використовується лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «ТгиСАМ». Даний прилад отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгиСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Поняття «сертифікація», про що вказує позивач у своїй позовній заяві, взагалі не міститься в нормах діючого законодавства України.

Із матеріалів справи вбачається, що прилад, що використовується працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшов відповідну повірку. Міжповірочний інтервал для ТгиСАМ визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік. Так, відповідно до наявного у матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16644, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгиСАМ LTI 20/20 № ТС000632, відповідає вимогам технічної документації, і це свідоцтво дійсне до 30.09.2020 р. Саме за допомогою цього вимірювача швидкості ТгиСАМ LTI 20/20 з серійним номером - № ТС000632, була виміряна швидкість руху транспортного засобу позивача, про що і було зазначено посадовою особою відповідача в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Правомірність використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008. який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Таким чином, наявність свідоцтва про повірку є єдиним і достатнім документом, що підтверджує, що TruCam є вимірювальним приладом і його можна використовувати для фіксації перевищення швидкості. Відповідно до листа «Мінекономрозвитку» від 01.10.2019 року № 22-38/49 лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто він конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: ±2 км/год в діапазоні від 2 до 200км/год; ±1км/год в діапазоні від 201 до 320 км/год.

До того ж, у доданому до відзиву відповідача фото з приладу ТгиСАМ LTI 20/20 № ТС000632, зазначені дані геологічної локації транспортного засобу, що відображені роздруківкою файлу _и9000_0508_125134.jmf з пристрою, із вказівкою на систему географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 50?19мммммммммммммґ02.77?N і географічна довгота 28?25мґ19.84? Е місця вчинення правопорушення.

У матеріалах справи також наявний лист Служби автомобільних доріг у Житомирській області № 05-03/87 щодо місць встановлення дорожніх знаків, зокрема 5.45 «Початок населеного пункту», у зоні дії якого позивач рухався із перевищенням дозволеної швидкості руху транспортного засобу.

Доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду позивачем не надано.

Виходячи із такого, суд приходить до висновку, що постанова, яка складена посадовою особою відповідача у відповідності до вимог законодавства, та надані відповідачем докази переконливо доводять факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, і правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов необґрунтованим, не доведеним і через це не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Житомирській області про оскарження постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева