Справа № 428/4442/20
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/4442/20
Провадження № 2-а/428/312/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Сафронова Євгена Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Сафронова Євгена Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.05.2020 року серія ДП18 № 538415 її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП України, і на неї накладено штраф в розмірі 680 грн.

Позивач вважає вказану постанову відповідача незаконною з таких підстав.

Згідно з оскаржуваною постановою 26 травня 2020 року о 12:10 год. в м. Сєвєродонецьку по вул. Курчатова, навпроти будинку № 29, водій ОСОБА_1 при наданні послуг з перевезення пасажирів за маршрутом № 1, керувала тролейбусом, на передньому склі якого є тріщини в зоні роботи склоочисників, які погіршують видимість водію, а також відсутній склоочисник, передбачений конструкцією даного ТЗ, чим порушила п. 31.1, 31.2 ПДР України, ДСТУ 3649:2010 п. 6.5.1, Наказ № 36 від 03.02.2020 «Про затвердження Правил експлуатації трамвая і тролейбуса» розділ 4, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

На думку позивача, обставини, зазначені в оскаржуваній постанові, що позивач керував тролейбусом не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, що свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

В даному випадку відповідачем не доведено факту керування ОСОБА_1 тролейбусом, тобто не доведено об`єктивну сторону правопорушення, оскільки саме керування транспортним засобом, а не перебування в ньому за кермом (на місці водія тощо), незалежно від наявності ввімкненого двигуна, становить об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, в діях позивача ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, яка полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, в даному випадку підлягає доказуванню не тільки факт керування транспортним засобом, а й наявність тріщини на лобовому склі, і те, що тріщина погіршує видимість водію, а також факт несправності склоочисників. Разом із тим, відповідачем вищевказані обставини належним чином не доведено.

Отже, на думку позивача, відповідачем не доведено факту керування позивачем транспортним засобом з відсутнім склоочисником, а також те, що тріщина на лобовому склі погіршує видимість водію.

Таким чином, постанова серії ДП18 № 538415 від 26.05.2020, винесена відповідачем за відсутності доказів, що технічний стан і обладнання транспортного засобу не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тобто в даному випадку відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Просила скасувати постанову відповідача серії ДП18 № 538415 від 26.05.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 2 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

У судове засідання відповідач старший інспектор УПП в Луганській області ДПП старший лейтенант поліції Сафронов Є.Ю. не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 538415 від 26.05.2020, складену старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Луганській області старшим лейтенантом поліції Сафроновим Є.Ю. протиправною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі.

Відповідачем суду особисто не надано пояснень на підтвердження правомірності своїх дій, проте надано цифровий носій інформації - диск формату DVD-R, який нібито містить інформацію щодо зазначених у постанові серії ДП18 № 538415 від 26.05.2020 подій.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Сафронова Є.Ю. позивача було визнано винною у порушенні п. 31.1, 31.2 ПДР України, ДСТУ 3649:2010 п. 6.5.1, Наказу № 36 від 03.02.2020 «Про затвердження Правил експлуатації трамвая і тролейбуса» розділ 4, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 26.05.2020 року о 12-10 год. в м. Сєвєродонецьку по вул. Курчатова, навпроти будинку № 29, водій ОСОБА_1 при наданні послуг з перевезення пасажирів за маршрутом № 1, керувала тролейбусом, на передньому склі якого є тріщини в зоні роботи склоочисників, які погіршують видимість водію, а також на тролейбусі відсутній склоочисник, передбачений конструкцією даного ТЗ, чим порушила п. 31.1, 31.2 ПДР України, ДСТУ 3649:2010 п. 6.5.1, Наказ № 36 від 03.02.2020 «Про затвердження Правил експлуатації трамвая і тролейбуса» розділ 4.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн.

В графі 7 постанови «до постанови додаються» вказано - фото, відеозапис з камери DSJХ - 300127_ ВВ0127.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.2 ПДР України, забороняється експлуатація тролейбусів і трамваїв за наявності будь-якої несправності, зазначеної в правилах технічної експлуатації цих транспортних засобів.

Як вже наведено вище, суду в якості доказів обставин подій, які мали місце 26.05.2020 о 12-10 год. в м. Сєвєродонецьк, відповідачем надано цифровий носій інформації - диск формату DVD-R.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

При відтворенні цифрової інформації у судовому засіданні за допомогою комп`ютерної техніки встановлено, що диск містить файли. При відтворенні файлів видно, що тролейбус за маршрутом № 1 під керуванням водія ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції. На передньому лобовому склі транспортного засобу є тріщини в зоні роботи склоочисників. При цьому у тролейбуса в наявності два склоочисники.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року № 630.

Відповідно до ст. 1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюють на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

Відповідно до п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України Колісні транспортні засоби «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Однак, зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Нормами ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 року передбачено проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до положень цієї статті обов`язків технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті. Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

В положеннях статті 37 Закону України «Про дорожній рух» визначенні підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови дії позивача кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме порушення водієм правил керування транспортним засобом.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як тріщини та сколи на лобовому склі, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано доказів того, що наявність тріщини чи сколів в зоні роботи склоочисників не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Крім того, в оскаржуваній постанові конкретно не зазначено, яким саме вимогам ДСТУ 3649 не відповідає технічний стан транспортного засобу під керуванням позивача.

Таким чином, наявність тріщини на передньому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким керувала позивач, п.п. 31.4 ПДР не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 2 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 538415 від 26.05.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень 00 копійок такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Сафронова Євгена Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 538415 від 26.05.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 680 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: старший інспектор відділу безпеки дорожнього руху УПП в Луганській області старший лейтенант поліції Сафронов Євген Юрійович, місцезнаходження УПП: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов