Справа № 824/375/20-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/375/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір Віталіна Олександрівна

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

24 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року (місце ухвалення рішення - м.Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та ззобов`язання вчинити,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно проведення службового розслідування за фактом спричинення тілесного ушкодження військовослужбовцю ОСОБА_1 , отриманого 26.01.2015р. під час проходження військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом спричинення тілесного ушкодження військовослужбовцю ОСОБА_1 , отриманого 26.01.2015року під час проходження військової служби.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 05.03.2015.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 08.08.2017 №660 позивач в період з 15.09.2014 по 06.10.2014, з 03.12.2014 по 17.03.2015, з 26.09.2015 по 04.02.2016, з 24.02.2016 по 10.08.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 06.04.2015 №248, проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_3 06 квітня 2015 року та встановлено старшому солдату в/сл. за контрактом ОСОБА_1 «стан після перенесеної вибухової травми (26.01.2015): гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з незначними клінічними проявами; акутравми вух (26.01.2015 ), післятравматичного гострого двобічного кохлеарного невриту з тимчасовим функціональним розладом. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» .

08.07.2019 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання довідки про обставини травми, отриманої під час перебування на військовій службі з листопада 2013 року по серпень 2018 року. Не отримавши відповіді, позивач звернувся до суду з позовом, зокрема, про визнання протиправною бездіяльності начальника військової частини НОМЕР_1 . Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №824/1231/19-а позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність начальника військової частини НОМЕР_1 в порушенні законодавства про звернення громадян та не надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 08.07.2019 та зобов`язано начальника військової частини НОМЕР_1 надати відповідь на заяву ОСОБА_1 від 08.07.2019 про надання довідки про причини та обставини поранення.

Також, з рішення суду у справі №824/1231/19-а видно, що в період з 23.03.2015. по 06.04.2015, з 30.08.2016 по 14.09.2016, з 25.07.2017 по 04.08.2017 та з 24.07.2018 по 02.08.2019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Чернівецькому військовому госпіталі (В/Ч НОМЕР_3 ), що підтверджено виписками №1002, №2312, №2078.

На виконання рішення суду у справі №824/1231/19-а відповідачем направлено позивачу лист №1035 від 13.09.2019, у якому вказано, зокрема, що обліковий документ (довідка про обставини травми - додаток 5) на старшого солдата запасу ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 не може надати, у зв`язку з відсутністю підтверджуючого запису за 26.01.2015 про отримання травми, який повинен засвідчуватись (обліковуватись) в Журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 та відсутності матеріалів розслідування за фактом його травмування.

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нього, яка полягає у не призначенні за його зверненням службового розслідування, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для проведення службового розслідування щодо спричинених ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у 2015 році на підставі звернення позивача від 08.07.2020. Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-ХІІ) визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина 1 статті 1 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно п.7 ч. 85 Закону України "Про дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до п.1 Загальних положень до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерствіюстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371 (далі - Порядок) цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів).

Згідно абз.3 п.2 Загальних положень Порядку службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку визначено, що службове розслідування може призначатися у разі:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

- невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

- дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

- втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

- порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

- внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

- повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

- вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією;

- скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;

- надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України Про запобігання корупції, а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Отже, Порядком визначений перелік підстав, за наявності яких може бути призначене службове розслідування стосовно військовослужбовців. Дослідивши обставини справи, доводи позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не наведено жодної із визначених підстав для призначення відповідачем службового розслідування. Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.5 розділу І Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (далі - Інструкція).

В п.3 розділу І загальних положень Інструкції визначено, що дія цієї Інструкції поширюється на всі військові частини та на всіх військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення антитерористичної операції.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку, як нещасні випадки, не підлягають.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення антитерористичної операції, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.

Як зазначалось вище, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 08.08.2017 №660 позивач в період з 15.09.2014 по 06.10.2014, з 03.12.2014 по 17.03.2015, з 26.09.2015 по 04.02.2016, з 24.02.2016 по 10.08.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Водночас, згідно довідки військово-лікарської комісії від 06.04.2015 №248 встановлено старшому солдату в/сл. за контрактом ОСОБА_1 "стан після перенесеної вибухової травми (26.01.2015): гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з незначними клінічними проявами; акутравми вух (26.01.2015 ), післятравматичного гострого двобічного кохлеарного невриту з тимчасовим функціональним розладом".

Отже, враховуючи, що погіршення стану здоров`я позивача зумовлено вибуховими травмами, отриманими в період проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції та пов`язане з бойовими ураженнями та діями противника, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання в доводах апеляційної скарги на положення зазначеної Інструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині рішення суду.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак не надав належної оцінки обставинам справи, а тому оскаржене рішення суду слід змінити, змінивши його мотивувальну частину наведеними вище мотивами відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та ззобов`язання вчинити змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог відповідно до мотивувальної частини цієї постанови апеляційного суду.

У решті рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.