Справа № 826/13858/16
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі::

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Коротких А.Ю. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного багатопрофільного підприємства "Вимал" Представництва Громадської організації "Об`єднання Самопоміч" у місті Києві до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне багатопрофільне підприємство "Вимал", Представництво Громадської організації "Об`єднання "Самопоміч" у м. Києві" звернулись до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовами до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії" від 03.03.2016 №289.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 №826/13858/16 у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 №826/13858/16 залишено без змін.

Разом з тим, ОСОБА_1 , вважаючи, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 в адміністративній справі №826/13858/16, впливає на її права, свободи та інтереси, звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд її за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 в адміністративній справі №826/13858/16 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного багатопрофільного підприємства "Вимал", Представництва Громадської організації "Об`єднання Самопоміч" у місті Києві до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та скасування Постанови від 03.03.2016 №289.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу вказуючи на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неврахування всіх обставин справи, та направити заяву про перегляд за ново виявленими обставинами для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що в обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначено, що 09.01.2020 її представником засобами поштового зв`язку отримано постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 9901/988/18, якою задоволено позов ОСОБА_4 до Верховної Ради України та яка була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14.01.2020.

Вказаною постановою Великою Палатою Верховного Суду встановлено, що на офіційному веб-порталі Верховної Ради України редакцію статті 11 Закону України «Про природні монополії» (щодо утворення та ліквідації національних комісій) викладено в редакції, яка втратила чинність у березні 2014 року.

При цьому, заявник зазначає, що відповідно до чинної з 13 березня 2014 року редакції статті 11 зазначеного Закону повноваження у Президента України утворювати національні комісії відсутні, оскільки положення, якими це передбачено, втратили чинність згідно рішення Конституційного суду України № 14-рп/2008 від 08 липня 2008 року.

А тому, оскільки в основу судового рішення від 29.12.2016, на думку заявника, яке підлягає перегляду, покладено висновки про законність утворення, наявність повноважень та компетенції відповідача на видання правових актів у спірних правовідносинах, шляхом видання відповідних постанов, постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №9901/988/18 є істотною обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Крім того, судом першої інстанції також встановлено, що із заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 звернулась ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді справи №826/13858/16. У той же час, заявник зазначає, що вказане рішення впливає на її права та обов`язки, оскільки предметом судового рішення, що переглядається, є нормативно-правовий акт, що поширюється на невизначене коло осіб в Україні, в тому числі і на заявника.

Відповідно до ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Приписи п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Наведений висновок щодо застосування положень п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі №204/153/16-а.

Судом першої інстанції встановлено, що як на нововиявлену обставину для перегляду судового рішення, заявник вказує на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року, якою зобов`язано Верховну Раду України на власному офіційному веб-сайті (веб-порталі http://rada.gov.ua) викласти текст статті 11 Закону України від 20 квітня 2000 року № 682-ІІІ "Про природні монополії" відповідно до редакції, чинної станом на 07 жовтня 2010 року, з урахуванням положень Закону України від 23 лютого 2014 року №763-VІІ "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" у редакції Закону України від 27 лютого 2014 року №798-VII "Про внесення змін до статті 2 Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" та яка була прийнята після ухвалення рішення, про перегляд якого подано заяву.

Отже, викладені у заяві обставини є новими доказами надані з метою повторного перегляду даної справи та не є нововиявленими у розумінні вимог статті 361 КАС України.

Зазначена постанова Великої Палати Верховного Суду була постановлена судом у строк понад три роки, після постанови, яку просить переглянути за нововиявленими обставинами заявник та є за своєю суттю є новим аргументом позову.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, процедура створення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг взагалі не була підставою або предметом спору у межах даної справи, а тому і судами не досліджувалась.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у п. 40 рішення у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

З урахуванням наведенного, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви з огляду на відсутність обставин, які в силу ст. 361 КАС України вважалися б нововиявленими.

Щодо посилання апелянта на те, що представництво відповідача на стадії перегляду здійснювалося Усачовою А.І. - особою без відповідних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Отже, процесуальний закон встановлює можливість участі у справі суб`єктів владних повноважень та юридичних осіб як у порядку самопредставництва, так і через представника.

Внесеними до КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18.12.2019 року № 390-IX змінами розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень.

Так, на підтвердження повноважень діяти від імені НКРЕКП у порядку самопредставництва Усачовою А.І. було надано копії відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо НКРЕКП.

Наведене спростовує твердження апелянта про те, що остання не вправі представляти інтереси Відповідача.

Також є необґрунтованими твердження апелянта про те, що справу розглянуто неповноважним складом суду.

Так, на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 про витребування інформації щодо автоматизованого розподілу судової справи № 826/13858/16 з урахуванням положень ч.15 ст.31 КАС України, Окружним адміністративним судом міста Києва підтверджено дотримання зазначених положень КАС України при здійснення автоматизованого розподілу судової справи.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 254, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: