Справа № 400/1824/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа №400/1824/19

адміністративне провадження №К/9901/22119/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Юрченко В.П., Ханової Р.Ф.,

розглянув касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС (Офіс ВПП ДПС) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''Миколаївський глиноземний завод'' до Офісу великих платників податків ДФС (правонаступник - Офіс ВПП ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

26.08.2020 Офіс ВПП ДПС подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 у цій справі.

Разом з касаційною скаргою відповідач подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням частини першої статті 329 та частини четвертої статті 330 КАС.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 329 КАС, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Причини пропуску особою встановленого законом процесуального строку, зокрема строку на касаційне оскарження можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо ці причини пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення з касаційною скаргою у встановлений законом строк.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень (ЄДРСР) постанова апеляційного адміністративного суду ухвалена у відкритому судовому засіданні 19.05.2020 за участі представників позивача та відповідача, повний текст судового рішення виготовлено 20.05.2020, оприлюднена 21.05.2020. Отже, останній день на подання касаційної скарги - 19.06.2020. Водночас, касаційну скаргу на судове рішення відповідач подає 26.08.2020.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідач посилається на те, що первинна касаційна скарга була подана з дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, однак ухвалою Верховного Суду від 24.06.2020 (касаційне провадження К/9901/15324/20) повернута з підстав її невідповідності вимогам частини четвертої статті 328 КАС; зазначає, що Верховним Судом під час повернення касаційної скарги не було враховано, що КАС передбачено зупинення перебігу процесуальних строків, у зв`язку із запровадження в Україні карантину; вказує на право повторного звернення зі скаргою.

Закон України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким розділ VI КАС доповнено пунктом 3, набрав чинності з 02.04.2020.

Цим Законом передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

17.07.2020 набрав чинності Закон України ``Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)`` від 18.06.2020 №731-IX (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни, зокрема до КАС.

Пунктом 2 розділу ІІ ''Прикінцеві та перехідні положення'' цього Закону встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені, зокрема відповідно до пункту 3 розділу VI ''Прикінцеві положення'' Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України ''Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)'' від 30.03.2020 №540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Як вже було зазначено, первинно подана касаційна скарга була повернута з підстав її невідповідності вимогам частини четвертої статті 328 КАС згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У цьому випадку під час вирішення питання про повернення касаційної скарги питання строку подання касаційної скарги, його поновлення (продовження) не вирішувалось.

Повторно з касаційною скаргою відповідач звернувся 26.08.2020. При цьому відповідач не надає пояснень щодо об`єктивно існуючої у нього перешкоди для повторного звернення з касаційною скаргою впродовж строку з 06.08.2020 по 26.08.2020. Так само, не наводить доводи щодо обставин, які згідно із пунктом 3 розділу VI ''Прикінцеві положення'' КАС в редакції Закону №731-IX можуть бути підставою для продовження строку на касаційне оскарження.

Отже, вказані у касаційній скарзі причини пропуску строку касаційного оскарження не приймаються як поважні.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень);

Підставою касаційного оскарження відповідач вказав пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС.

Згідно з цим пунктом підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Системний аналіз наведених положень КАС дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі відповідач наводить доводи про те, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (встановлення реального змісту господарських операцій як однієї з підстав для формування даних податкового обліку платника ), викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 (справа №816/1422/17), від 07.02.2019 (справа №806/5086/15), від 20.12.2018 (справа №823/1688/16), від 28.02.2019 (справа №826/10838/15), від 17.01.2018 (справа №804/8943/13-а), від 24.01.2018 (справа №804/8943/13-а), від 24.01.2018 (справа №2а-19379/11/2670), від 31.01.2020 (справа №520/10953/18, та неправильно застосували норми матеріально права, а саме: підпункт 14.1.134 пункту 14.1. статті 14, пункт 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195, пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, підпунктів 1, 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289. У касаційній скарзі також наведені узагальнюючи висновки, що містяться у зазначених постановах Верховного Суду, щодо обставин, пов`язаних із встановленням реального змісту господарських операцій, та викладені обставини щодо проведеної перевірки позивача у цій справі та висновки за її результатами.

Офіс ВПП ДПС у касаційній скарзі вказує також на порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог статті 242 КАС, оскільки не надали всебічної оцінки усім доводам відповідача. Норми Податкового кодексу України наведені безвідносно до таких доводів. Фактично доводи відповідача в касаційній скарзі стосуються неправильного встановлення судами обставин у справі внаслідок неправильної оцінки доказів.

Водночас Офіс ВПП ДПС не посилається на порушення судом норм процесуального права при оцінці доказів, які відповідно до частини другої статті 353 КАС можуть бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд і які можуть бути самостійною підставою для касаційного оскарження згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС.

Висновки Верховного Суду, на які посилається відповідач, наведені не у взаємозв`язку із встановленими судом у цій справі обставинами, тоді як відповідно до вимог норми пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС невідповідність правозастосування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду може бути підставою касаційного оскарження у разі, якщо цей висновок зроблений у подібних правовідносинах. Натомість, інше вирішення судом апеляційної інстанції спору у цій справі в порівнянні із справами, на висновок Верховного Суду в яких посилається відповідач, обумовлено іншим складом обставин у справі та оцінки доказів у їх сукупності.

Формальне зазначення в касаційній скарзі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС без обґрунтування підстави касаційного оскарження відповідно до цієї норми не свідчить про відповідність касаційної скарги пункту 4 частини другої статті 330 КАС.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з положенням частини першої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга цієї статті).

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 332 цього Кодексу).

Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: заяву, в якій вказати підстави для поновлення строку, та докази на підтвердження обставин, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження; уточнення до касаційної скарги щодо підстав, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), які б усували невідповідність касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС, а також копії уточнень до касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтею 332 КАС, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

В.П. Юрченко

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду