Справа № 479/677/20
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 479/677/20
Провадження № 2-а/484/83/20 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2020 року Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Паньков Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області, Командира взводу УПП в Херсонській області Шешені Максима Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

15.07.2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 01.07.2020 року о 21.40 на автодорозі М-14, 230 км. + 500 м, командиром взводу УПП в Херсонській області Шешенею М.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2767365, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Так, відповідач визначив склад правопорушення наступним чином: 01.07.2020 року о 21.28 на 230 км. +500 м автодороги М-14 водій керував транспортним засобом «MAN TGX 18.440» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великоваговий вантаж, маса якого склала на 3,4,5 строєну вісь 25950 кг., без відповідного узгодження з органами національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

З постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності позивач не згоден та вважає, що постанова ЕАМ № 2767365 від 01.07.2020 року підлягає скасуванню.

Чек про результати зважування, посадовою особою, що здійснює габаритно-ваговий контроль йому надано не було, а лише видано копію акту № 043188 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого фактична маса транспортного засобу з вантажем склала 42250 кг, при допустимій масі для контейнеровозів 44000 кг.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Тобто, ним перевозився вантаж, загальна вага якого разом з тарою не перевищує дозволених 44 т. Зазначив, що автомобілем з причепом він перевозив зерно пшениці, яка є сипучим вантажем.

В даному випадку, слід також враховувати і властивості вантажу який перевозився, оскільки сипучий вантаж постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом поосного заїзду тягача і причепа на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу та причепа, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача та причепа при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08. Вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Підсумовуючи викладене вважає, що акт № 043188, довідка № 031666 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 01.07.2020 року не можуть вважатися правомірним.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати (п.18 Порядку №879). Чек про результати зважування позивачу не надали.

Крім того, не було надано документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, а також протокол, свідоцтво про метрологічну реєстрації в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг, що є порушенням зазначеного Порядку.

В п. 12, 13 Порядку № 879 зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Тобто, габаритно-ваговий контроль може здійснюватися на вимірювальному та зважувальному обладнані, яке повинно бути у робочому стані та пройти у встановленому порядку метрологічну атестацію з подальшим клеймуанням та мати відповідний сертифікат.

Також необхідно звернути увагу на те, що Порядком № 879 закріплено термін пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками (пп.9 п.2 даного Порядку).

Відповідно до п. 19 Порядку № 879 передбачено, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 транспортний засіб спеціалізований напівпричеп «TRAILOR SYY 3CX» державний номерний знак НОМЕР_2 є контейнеровозом.

Та, згідно пп. 4.3.2 п.4.3 Положення «Про Державну інспекції України з безпеки на наземному транспорті», затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. № 387/2011, Укртрансінспекція у сфері дорожнього господарства обмежує або забороняє з повідомленням відповідного підрозділу Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України рух транспортних засобів у разі виникнення загрози життю або здоров`ю учасників дорожнього руху, безпеці вантажів або можливості заподіяння пошкоджень автомобільним дорогам загального користування, у тому числі за складання погодних умов.

Пункт 22 Порядку № 879 передбачає, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 1211, 126, ч. 1-4 ст. 130, ст. 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 265-2 КУпАП).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, транспортний засіб не був затриманий та продовжив свій рух по визначеному маршруту.

У такому випадку, ОСОБА_1 не було порушено нормативно вагові параметри при транспортуванні вантажу.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на викладене, склад правопорушення, передбачений ст. 132-1 КУпАП в моїх діях відсутній, чому є всі відповідні докази.

Таким чином, відповідач виніс рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без належних та допустимих доказів. Оскільки склад правопорушення в його діях повністю відсутній, вважає, що його притягнули до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчинив, чим порушено його права. Це надає підстав звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі ст.ст. 262-263 КАС України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач отримав копію позовної заяви з додатками. Відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.07.2020 року о 21.40 на автодорозі М-14, 230 км. + 500 м, командиром взводу УПП в Херсонській області Шешенею М.А. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАМ № 2767365, якою позивача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

По суті та обставинам правопорушення у вказаній постанові зазначено, що 01.07.2020 року о 21.28 на 230 км. +500 м автодороги М-14 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAN TGX 18.440» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великоваговий вантаж, маса якого склала на 3,4,5 строєну вісь 25950 кг., без відповідного узгодження з органами національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення вказаних вимог КУпАП поліцейським не зазначено в постанові про наявність належних доказів вчиненого правопорушення.

Отже, постанова серії ЕАМ № 2767365 від 01.07.2020 р. по справі про адміністративне правопорушення винесена без достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність.

Згідно п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Оскільки відповідач по справі є суб`єктами владних повноважень, однак не надав належних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8 - 12, 77, 242, 262-263, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Управління патрульної поліції в Херсонській області, Командира взводу УПП в Херсонській області Шешені Максима Анатолійовича (вул. Проспект Адмірала Сенявина, 128, м. Херсон) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 01.07.2020 року серії ЕАМ № 2767365, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: