Справа № 420/5505/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5505/20
У Х В А Л А

17 вересня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левчук О.А.

за участю секретаря Лементовського О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування відмов, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування відмов Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 08.08.2019 року та від 14.04.2020 року у знятті з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , та відмов від 08.08.2019 року та від 14.04.2020 року про реєстрацію ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 ); зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 з місця реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , та зареєструвати за адресою АДРЕСА_2 , за документами, які було подано 14.04.2020 року; зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради відшкодувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майнову (матеріальну) шкоду у розмірі 9962,91 грн.; зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради відшкодувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 118144,95 грн.

Від представника відповідач надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позовну заяву подано з пропуском строку звернення до суду. При цьому, позивачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Позивачем до суду надано заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в яких позивач вказує, що відмова у знятті з реєстрації та реєстрації нового місця проживання є особистим немайновим правом, а тому шестимісячний строк позовної давності відповідно до ст. 268 ЦП України не застосовується. При цьому, оскільки остання відмова була 04.04.2020 року, попередні відмови були додаток до останньої, що свідчить про систематичність відмов Департаменту. Тобто, строк звернення до суду не сплинув, а тому клопотання про поновлення строку звернення до суду не надавалось. Таким чином, позивач просить відмовити в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача в піготовчому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримав, просив його задовольнити.

Позивача проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, які з`явились до судового засідання, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Згідно п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів Українивід 2 березня 2016 р. № 207 рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, крім іншого, просить суд визнати протиправними та скасувати відмови Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 08.08.2019 року у знятті з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та відмови від 08.08.2019 року про реєстрацію ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 ).

08 серпня 2019 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернувся до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання (а.с. 25-26).

При цьому, того ж дня, 08.08.2019 року, Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради прийнято рішення про відмову, шляхом зазначення у заявах про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови, та вказані заяви були повернуті заявнику, ОСОБА_1 .

Таким чином, 08.08.2019 року позивачу, ОСОБА_1 , достеменно було відомо про прийняття оскаржуваних рішень, а тому позивач повинен був звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом щодо оскарження рішень від 08.08.2019 року у строк 10 лютого 2020 року.

Разом з тим, позовна заява ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 подана до суду 23.06.2020 року (відмітка пошти про прийняття поштового відправлення), тобто з пропуском встановленого чинним законодавством України шестимісячного строку звернення до суду.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що починаючи з 08.08.2019 року існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися до суду щодо оскарження відповідних рішень до 23.06.2020 року (дата звернення з даним позовом до суду), позивачем не надано.

При цьому, доводи позивача на те, що відмова у знятті з реєстрації та реєстрації нового місця проживання є особистим немайновим правом, а тому шестимісячний строк позовної давності відповідно до ст. 268 ЦП України не застосовується, суд не приймає до уваги, оскільки позивач звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства (КАС України), відповідно до приписів якого встановлюється шестимісячний строк звернення до суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо того, що ним не пропущено строк звернення до суду так як остання відмова була 04.04.2020 року, а попередні відмови були додаток до останньої, оскільки за результатом розгляду кожної поданої заявником заяви про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання органом реєстрації приймається окреме рішення, яке в подальшму може бути оскаржене.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право доступу, яке не є абсолютним і може підлягати законним обмеженням, які мають законну мету та використаними засобами та досягнутими цілями. Таким законним обмеженням є передбачені законом строки звернення до суду, які можуть бути поновлені за заявою заявника із зазначенням та обґрунтуванням поважних причин та надання належних доказів щодо причин пропуску строків звернення до суду.

Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обовязком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування відмови Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 08.08.2019 року у знятті з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та відмови від 08.08.2019 року про реєстрацію ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 ), подано з пропущенням встановленого законом строку звернення, а тому клопотання представника відповідача підлягає частковому задоволенню.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд, крім іншого, визнати протиправними та скасувати відмови Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 14.04.2020 року у знятті з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , та від 14.04.2020 року про реєстрацію ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 ; зобов`язати Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 з місця реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , та зареєструвати за адресою АДРЕСА_2 , за документами, які було подано 14.04.2020 року; зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради відшкодувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майнову (матеріальну) шкоду у розмірі 9962,91 грн.; зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради відшкодувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 118144,95 грн.

При цьому, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування відмов Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 14.04.2020 року у знятті з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , та від 14.04.2020 року про реєстрацію ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 ); зобов`язання Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 з місця реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , та зареєструвати за адресою АДРЕСА_2 , за документами, які було подано 14.04.2020 року, - 23.06.2020 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, а позовні вимоги про зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради відшкодувати майнову (матеріальну) шкоду та моральну шкоду є взаємопов`язаними, відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в цій частині.

Керуючись ст.ст. 240, 243, 248 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду, - задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування відмови Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 08.08.2019 року у знятті з реєстрації ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та відмови від 08.08.2019 року про реєстрацію ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 ), залишити без розгляду.

В решті клопотання відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 вересня 2020 року.

Суддя О.А. Левчук