Справа № 400/1600/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1600/19

Категорія: 111010000 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.

Час і місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 09.12.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України, третя особа акціонерне товариство "Альфа - Банк", про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС в Миколаївській області (далі ГУ ДФС в Миколаївській області) та Державної фіскальної служби України (далі ДФС України), третя особа акціонерне товариство (далі АТ) "Альфа - Банк", (з урахуванням вимог уточненої позовної заяви) про:

- визнання дій ГУ ДФС в Миколаївській області та ДФС України щодо внесення даних про дохід ОСОБА_1 за 2 квартал 2018 року в сумі 3 659,36 грн. протиправними;

- зобов`язання ДФС України вилучити запис про отриманий дохід ОСОБА_1 за 2 квартал 2018 року в сумі 3 659,36 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував, що згідно даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів станом на 2 квартал 2018 року щодо позивача рахується дохід в сумі 3 659,36 грн. При зверненні до Первомайського відділення Южноукраїнської ОДПІ Миколаївської області позивачу роз`яснено, що наведена сума виникла в результаті подання банком "Альфа - Банк" декларації форми 1ДФ щодо доходу в формі прощеної банком суми за кредитним договором в сумі 3 659,36 грн. Звернувшись до відділення "Альфа-Банк" в місті Первомайськ Миколаївської області, останнє надало ОСОБА_1 відомості про те, що ця прощена сума є нарахованою штрафною санкцією відповідно до Протоколу №359-К від 30 серпня 2018 року, і наведена сума в розумінні ст.ст. 164 та 165 ПК України є доходом позивача. Після чого, АТ "Альфа-Банк" було подано звітність про нарахований ОСОБА_1 дохід.

Позивач, заперечуючи, що прошена сума штрафних санкцій є доходом, звернувся до АТ "Альфа - Банк" з заявою про внесення змін до звітності форми 1ДФ, в задоволенні, якої банк відмовив.

На день подання позовної заяви, у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів станом на 2 квартал 2018 року щодо позивача рахується дохід в сумі 3 659,36 грн.

На підставі наведених даних управлінням соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області сім`ї позивача було припинено виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Позивач зазначав, що відповідачем неправомірно нараховано податок на доходи фізичних осіб за рахунок списаної кредитної заборгованості у вигляді штрафної санкції, оскільки сума прощеної (анульованої) штрафної санкції не підлягає оподаткуванню, бо не є доходом платника податку в розумінні ПК України. Штрафні санкції за неналежне виконання умов Кредитного Договору №630483552 від 29 вересня 2016 року у вигляді штрафних санкцій, які нараховані банком відповідно до умов договору, не можуть вважатися доходом платника податків, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, а тому, дії ГУ ДФС в Миколаївській області, які полягають у внесенні даних про дохід позивача за 3 квартал 2018 року в сумі 3 659,36 грн. є протиправними.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідач послався на те, що АТ "Альфа-Банк" відобразило суму анульованого боргу у розмірі 3 659,36 грн., в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (надалі - Форма 1-ДФ) за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, а саме в звітності за 3 квартал 2018 року з ознакою доходу "127" - інші доходи. Таким чином, відбулось заниження суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті до бюджету за 2018 рік. Крім того, коригувати податкову звітність зобов`язаний платник податків самостійно, шляхом надіслання до контролюючого органу уточнюючої звітності.

Суд першої інстанції ухвалою від 06 серпня 2019 року суд залучив до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - АТ "Альфа - Банк".

АТ "Альфа-Банк" надіслано пояснення у справі, в яких зазначало, 29 вересня 2016 року між ПАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір (оферта та акцепт) №630483552, відповідно до якого позивач отримав кредитну картку з кредитним лімітом 200 000 грн. зі сплатою 24% щомісяця. Фактично ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 8 200 грн. 08 лютого 2019 року тіло кредиту позивачем було погашено та банком списано нараховані штрафні санкції в сумі 3 659,36 грн. Після чого, у відповідності до ст. 164 ПК України АТ "Альфа-Банк" за 3-й квартал 2018 року заніс в податкову звітність інформацію щодо списання штрафних санкцій в розмірі 3 659,36 грн. (код 127). Отже, третьою особою правомірно відображено за 3-й квартал 2018 року з кодом 127 неоподаткований дохід у вигляді врегулювання заборгованості в частині списання штрафних санкцій.

Справу розглянуто судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- порушено припис ст. 242 КАС України, судом в порушення наведеної норми не досліджено в повному обсязі та не взято до уваги доводи позивача;

- суд першої інстанції, погоджуючись з доводами відповідачів про те, що дійсно, нараховані суми податковим агентом не є доходом, не взяв до уваги те, що орган, що нараховує та запроваджує інститут соціальної допомоги малозабезпеченим, діяв на підставі законодавчих актів, які регулюють відносини щодо припинення виплат соціальної допомоги на підставі даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, в даному випадку з даними про отримання доходу позивачем, який не відображений в заяві про надання відповідної соціальної допомоги тобто, недостовірними даними поданими позивачем в декларації про доходи;

- судом неправомірно та необґрунтовано зроблено висновок про обранням позивачем не вірного способу захисту шляхом подачі позову з заявленими в ньому вимогами.

АТ "Альфа - Банк" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказувало на незгоду з вимогами апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

29 вересня 2016 року між ПАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір (оферта та акцепт) №630483552, відповідно до якого позивач отримав кредитну картку з кредитним лімітом 200 000 грн. зі сплатою 24% щомісяця.

ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 8 200 грн.

08 лютого 2019 року тіло кредиту позивачем було погашено та банком списано нараховані штрафні санкції в сумі 3 659,36 грн.

АТ "Альфа-Банк" відображено за 3-й квартал 2018 року з кодом 127 неоподаткований дохід ОСОБА_1 у вигляді врегулювання заборгованості в частині списання штрафних санкцій у сумі 3 659,36 грн.

Позивач з жовтня 2011 року знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Первомайської міської ради як отримувач державних соціальних допомог.

З 04 жовтня 2018 року сім`ї позивача призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям відповідно до вказаних ОСОБА_1 доходів, а саме пенсії по інвалідності в сумі 8 712 грн., з 01 жовтня 2018 року по 30 листопада 2018 року у розмірі 4 144, 92 грн. та з 01 грудня 2018 року по 31 березня 2019 року у розмірі 4 363,97 грн.

28 січня 2019 року Управлінням соціального захисту населення Первомайської міської ради проведено перевірку правильності та повноти, під час якої виявлено, що позивач мав додатковий дохід за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року від АТ "Альфа-Банк" у сумі 3 659,36 грн. (код 127-інші доходи), який ОСОБА_1 при зверненні за призначенням ДСД малозабезпеченим сім`ям, не задекларував.

Листом від 22 лютого 2019 року за вих. №С-26/04.2-05 Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради повідомило позивача про те, що виплата державної соціальної допомоги останньому припинена з 01 січня 2019 року, оскільки позивач мав додатковий дохід за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року від АТ "Альфа-Банк" у сумі 3 659, 36 грн. (код 127-інші доходи), який ОСОБА_1 при зверненні за призначенням ДСД малозабезпеченим сім`ям, не задекларував.

Згідно даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів станом на 3 квартал 2018 року за позивачем рахується дохід в сумі 3 659,36 грн.

ОСОБА_1 звернувся до Первомайського відділення Южноукраїнської ОДПІ Миколаївської області з запитом про надання інформації щодо підстав виникнення доходу.

Відповідачем роз`яснено, що наведена сума виникла в результаті подання АТ "Альфа Банк" декларації форми 1ДФ щодо доходу в формі спрощеної банком суми за кредитним договором №630483552 від 29 вересня 2016 року в розмірі 3 659,36 грн.

Після чого, позивач звернувся до відділення "Альфа Банк" в місті Первомайськ Миколаївської області з проханням внесення змін до звітності форми 1ДФ.

АТ "Альфа Банк" надав відповідь за №32051-23.1-б/б від 03 квітня 2019 року, в якій зазначив, що прощена сума є нарахованою штрафною санкцією в сумі 3 659,36 грн. від 30 серпня 2018 року з Протоколу №359-К, і наведена сума в розумінні ст.ст. 164 та 165 ПК України є доходом ОСОБА_1 . На підставі викладеного банком було подано звітність про нарахований позивачу дохід. Тому, банк відмовив позивачу у внесенні будь-яких змін до звітності форми 1ДФ.

Між тим, анульована (прощена) частина заборгованості за кредитним договором складається з: 3 659,36 грн. штрафні санкції за неналежне виконання умов Кредитного Договору.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що коригувати податкову звітність зобов`язаний платник податків самостійно, шляхом надіслання до контролюючого органу уточнюючої звітності. Отже, позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки ГУ ДФС у Миколаївській області не має права самостійно вносити зміни (коригування) до податкової звітності, поданої платником податків.

Разом з тим, суд першої інстанції погодився з твердженням позивача та прийшов до висновку, що списана кредитна заборгованість у вигляді штрафної санкції не підлягає оподаткуванню, оскільки сума прощеної (анульованої) штрафної санкції не є доходом платника податку в розумінні норм ПК України.

Судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що списана кредитна заборгованість у вигляді штрафної санкції не підлягає оподаткуванню, оскільки сума прощеної (анульованої) штрафної санкції не є доходом платника податку в розумінні пп.165.1.55 п.165.1 ст. 165 ПК України.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до твердження, що судом першої інстанції неправомірно та необґрунтовано зроблено висновок про обранням позивачем не вірного способу захисту шляхом подачі позову з заявленими в ньому вимогами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Пунктом 50.1. ст. 50 ПК України зазначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Обов`язок щодо подання відомостей про суми виплачених доходів платникам податків - фізичним особам визначено ст. 51 ПК України, а саме: платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків (п.51.1 ст. 51 ПК України).

Порядок заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ) затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4.

Надання іншої звітності про суми виплачених доходів платникам податків - фізичним особам ПК України не передбачено.

Поряд з цим, положення щодо Державного реєстру фізичних осіб - платників податків регламентовано ст. 70 ПК України, де зокрема, п.70.3. ст. 70 Кодексу визначено, що до інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб, як сума нарахованих та/або отриманих доходів (пп.70.3.3. п.70.3 ст. 70 Кодексу), та сума нарахованих та/або сплачених податків (пп.70.3.4. п.70.3 ст. 70 Кодексу).

Таким чином, відомості щодо сум нарахованих та/або отриманих доходів, а також сум нарахованих та/або сплачених податків формуються в Державному реєстрі фізичних осіб на підставі даних, зазначених податковими агентами в Податковому розрахунку форми 1 ДФ.

Як вбачається з матеріалів справи, у 3 кварталі 2018 року АТ "Альфа Банком" нараховано громадянину ОСОБА_1 доходи за ознакою 127 (інші доходи) у сумі 3 659,36 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Згідно копії Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України ОСОБА_1 , а також копії відповіді АТ "Альфа- Банк" на запит громадянина ОСОБА_1 від 03 квітня 2019 року, під ознакою доходу 127 відображено неоподатковуваний дохід у вигляді врегулювання заборгованості в частині штрафних санкцій/пені (списання).

Судова колегія зазначає, що з урахуванням вимог п.50.1. ст. 50 ПК України, коригування податкової звітності здійснюється платником податків самостійно, шляхом надіслання до контролюючого органу уточнюючої звітності.

Таким чином, позивачу в даних спірних правовідносинах позивачу необхідно подати декларацію про доходи за 3 квартал 2018 року, на підставі якої у податкового органу (з урахуванням висновків суду про те, що списана кредитна заборгованість не є доходом платника податку в розумінні ПК України) виникне право внести зміни (коригування) до податкової звітності.

За таких обставин, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо внесення даних про дохід ОСОБА_1 та вилучення запису про отриманий дохід.

Доводи апелянта ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права та висновки суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.