Справа № 810/3612/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3612/18 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Земляної Г.В., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Вовк І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максимум Констракшн" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Максимум Констракшн" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.03.2018 року № та від 12.03.2018 року №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Максимус Констракшн" зареєстроване як юридична особа 16.01.2001 року та як платник податків перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість, про що йому видано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №13966928 від 23.08.2002 року.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є, зокрема: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

У період з 31.01.2018 року по 08.02.2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області на підставі наказу від 31.01.2018 року №196, направлення від 31.01.2018 року №187 та відповідно до п.п.19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Максимус Констракшн" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Дінкарт" () за період з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року та з ТОВ "Лайт Бернет" () за період з 01.03.2016 року по 30.04.2016 року.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області складено Акт від 15.02.2018 року №91/10-36-14-14/31201909, згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ "Максимус Констракшн" вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено відємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 23322,00 грн., в тому числі за березень 2016 року на суму 23322,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 518522,97 грн., в тому числі за березень 2016 року на суму 188580,72 грн., за квітень 2016 року на суму 202675,78 грн., за серпень 2016 року на суму 127266,47 грн.

Такі висновки контролюючий орган пов`язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Максимус Констракшн" та ТОВ "Лайт Бернет", ТОВ "Дінкарт", які ґрунтуються на аналізі інформації, що зберігається в інформаційних базах даних ДФС України ІС "Податковий блок", Єдиного реєстру податкових накладних та Єдиного державного реєстру судових рішень. На думку перевіряючого, контрагенти позивача - ТОВ "Лайт Бернет", ТОВ "Дінкарт" не мали реальних можливостей для здійснення господарських операцій з надання будівельних та ремонтних робіт.

В обґрунтування правомірності таких висновків відповідач в Акті перевірки зазначив, що при дослідженні ланцюга постачання на адресу ТОВ "Максимус Констракшн" будівельних та ремонтних робіт вказаними контрагентами встановлено, що у них відсутні трудові ресурси, відсутні докази залучення трудових ресурсів на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності, та виробничих потужностей, необхідних для здійснення технологічного процесу.

Так, за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних відповідачем встановлено, що номенклатура товарів, які купуються вказаними контрагентами у постачальників, не відповідає номенклатурі наданих послуг в адресу реально діючого сектору економіки. Даний факт, на думку податкового органу, свідчить про безтоварність проведених фінансово-господарських операцій та про їх лише документальний характер, який суперечить нормам цивільного, податкового законодавства України.

Також, податковим органом було використано інформацію, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідно до якої було встановлено, що в даному реєстрі знаходяться кримінальні провадження по факту можливої незаконної діяльності ТОВ "Лайт Бернет" та ТОВ "Дінкарт".

Отже, на думку податкового органу, фактично ТОВ "Лайт Бернет", ТОВ "Дінкарт" займалися документальним оформленням транзитних операцій з метою формування схемного кредиту на адресу контрагентів - покупців з метою ухилення останніх від оподаткування.

З наведених підстав податковий орган дійшов висновку, що за операціями надання послуг оформлювались первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання ТОВ "Максимус Констракшн" необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ, а тому в ході проведення перевірки ТОВ "Максимус Констракшн" не підтверджено відображення у податковому обліку здійснення господарських операцій з придбання підрядних послуг (будівельних та ремонтних робіт) від контрагентів постачальників ТОВ "Лайт Бернет", ТОВ "Дінкарт".

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 12.03.2018 року №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 777786,00 грн., з яких: за основним платежем - 518524,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 259262,00 грн.;

- від 12.03.2018 року №, згідно з яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2016 року на суму 23322,00 грн.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем відсутності реального характеру правочинів, укладених між ТОВ "Максимус Констракшн" та ТОВ "Лайт Бернет", ТОВ "Дінкарт", доведеності обґрунтованості включення позивачем до складу податкового кредиту відображених в отриманих від вказаних контрагентів первинних документах сум податку на додану вартість, Київський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 12.03.2018 №, від 12.03.2018 № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Із зазначеним висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Контролюючим органом перевіркою правомірності визначення податкового кредиту ТОВ «Максимум Констракшн» за період з 01.03.2016 року по 30.04.2016 року по взаємовідносинах з ТОВ «Лайт Берн» встановлено його завищення на загальну суму 414 578,50 грн., у тому числі за березень 2016 року у сумі 211 902,72 грн., за квітень 2016 року у сумі 202 675,78 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданій податковій декларації з податку на додану вартість за період з 01.03.2016 року по 30 04 2016 року встановлено: Перевіркою відображених у рядку 10.1 «Придбання (виготовлення будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України: з основною ставкою» показника за період з 01.03.2016 року по 30.04.2016 року у сумі 1 080 831 грн., встановлено, що ТОВ «Максимум Констракшн» здійснювало операції з придбання будівельних матеріалів в асортименті, ПММ, автозапчастин, обслуговування автотранспорту, будівельні роботи та іншого, які в свою чергу перевіркою не розглядались, та операції з придбання у ТОВ «Лайт Берн» будівельних та ремонтних робіт на загальну суму ПДВ 414 578,50 грн.

З метою отримання документів та пояснень директору ТОВ «Максимум Констракшн» вручено письмовий запит контролюючого органу від 31.01.2018 року №1 «Про надання документів (копій документів)».

В свою чергу позивачем проігноровано вимоги посадових осіб відповідача щодо надання пояснень та відповідних документів, а саме: оборотно-сальдових відомостей, додаткових угод, актів приймання виконаних робіт форми БК-2в, платіжних доручень, виписок банку, іншої первинної документації та документації передбаченої умовами договорів, здійсненні бухгалтерські проводки, бухгалтерські картки рахунків по контрагенту на яких відображено тримання відповідного товару (послуг) та інше, про що складений відповідний акт від 05.02.2018 року № 95 «Про ненадання документів до перевірки» та акт від 08.02.2018 року № 114 «Про ненадання документів до перевірки в повному обсязі».

Відповідно до вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Внаслідок проведеного аналізу АІС «Податковий блок» відповідачем встановлено, що на підприємстві працювала 1 особа, а саме: керівник підприємства ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до поданих звітів (податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (за формою №1ДФ) подано до контролюючого органу від 03.08.2016р. № та звітів про нарахування єдиного внеску, на підприємстві працювала 1 особа).

За перевіряємий період ТОВ «Лайт Берет» не декларує найманих працівників та працівників за сумісництвом крім керівника.

Декларація з податку на прибуток за 2016 рік: баланс ('Форма П за 2016 рік; звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) (Форма №2) не подано, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність активів підприємства.

Отже, аналізом кількості працівників, які працювали у періоді, що перевірявся на ТОВ «Лайт Бернет» встановлено нездатність даної кількості працівників (1 особа) для виконання обсягу робіт відповідно до Договору субпідряду №04/04-Л від 04.04.2016 року та договору субпідряду №05/04-Т від 05.04.2016 року.

Відповідно до вищевказаного переліку податкових накладних ТОВ «Лайт Бернет» декларує велику кількість будівельно-монтажних та ремонтних робот, що потребує значної кількості кваліфікованих фахівців.

Слід також зазначити, за результатами проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних встановлено придбання ТОВ «Лайт Бернет» наступної групи товарів: кава, напої безалкогольні, відвід, чай, кетчуп та інше, що не відповідає фактичному виду наданих послуг ТОВ «Максимус Констракшн».

Також встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень знаходиться кримінальні провадження по факту можливої незаконної діяльності ТОВ «Лайт Бернет» (код за ).

Таким чином згідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України «.. .Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом У відповідності до пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України «... Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності...».

Крім того, відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України «...44.6. У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення...».

Враховуючи викладене, зважаючи на той факт, що: ТОВ «Лайт Бернет» склало первинні документи (договір, виписані та зареєстровані в ЄРПП податкові накладні) на адресу ТОВ «Максимус Констракшн» які не відповідають фактичному руху (його відсутності в дійсності) активів, тому останні не можуть враховуватися в даних податкового обліку.

За змістом п. 198.3 ст. 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

При цьому з урахуванням норм Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) зазначено, що саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Враховуючи той факт, що господарська операція між ТОВ «Лаит Бернет» та ТОВ «Максимус Констракшн» не відбулась, ТОВ «Максимус Констракшн» при декларуванні допущено порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.6 ст.196 Податкового кодексу України, що призвело до завищення задекларованих показників у рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України: з основною ставкою» при здійснені фінансово - господарських операцій з ТОВ «Лайт Бернет» (код за ) всього у сумі 414 578,50 грн., у тому числі за березень 2016 року у сумі 211 902,72 грн., за квітень 2016 року у сумі 202 675,78 грн.

Крім того у ході перевіроки ТОВ «Ділкарт» (колишня назва ТОВ «Інтех К») встанволено наступне.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту ТОВ «Максимус Констракшн» за період з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року по взаємовідносинах з ТОВ «Дінкарт» встановлено його завищення на загальну суму 127 266,47 грн., у тому числі за серпень 2016 року у сумі 127 266,47 грн.

Перевіркою відображених у рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України: з основною ставкою» показника за період 01.08.2016 по 31.08.2016 року у суш 50 709 00 грн встановлено, що ТОВ «Максимус Констракшн» здійснювало операції з придбання будівельних матеріалів в асортименті, ПММ, автозапчастин, обслуговування автотранспорту, будівельні роботи та іншого, які в свою чергу перевіркою не розглядались, та операції з придбання у ТОВ «Дінкарт» (код за ) будівельних робіт на загальну суму ПДВ 127 266,47 грн.

З метою отримання документів та пояснень директору ТОВ «Максимус Констракшн» вручено письмовий запит контролюючого органу від 31.01.2018 року №1 «Про надання документів (копій документів)».

ТОВ «Максимус Констракшн» проігноровано вимоги посадових (службових) осіб контролюючого органу щодо надання пояснень та відповідних документів, а саме: оборотно-сальдових відомостей, додаткових угод, актів приймання виконаних робіт форми БК-2в, платіжних доручень, виписок банку, іншої первинної документації та документації передбаченої умовами договорів, здійсненні бухгалтерські проводки, бухгалтерські картки рахунків по контрагенту на яких відображено тримання відповідного товару (послуг) та інше, про що складений відповідний акт від 05.02.2018 року № 95 «Про ненадання документів до перевірки» та акт від 08.02.2018 року № 114 «Про ненадання документів до перевірки в повному обсязі».

Станом на дату написання акту до контролюючого органу не надано письмового пояснення щодо ненадання документів, перелічених у запиті від 31.01.2018 року №1 «Про надання документів (копій документів).

Відповідно до вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України «Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки».

До перевірки ТОВ «Максимус Констракшн» надано лише договір субпідряду №28/10-16 від 08.07.2016 року.

Внаслідок проведеного аналізу АІС «Податковий блок» встановлено наступне: на підприємстві відсутні наймані працівники, податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ та звіти про нарахування єдиного внеску, за перевіряємий період ТОВ «Дінкарт» не подавались; декларація з податку на прибуток за 2016 рік; баланс (форма 1) за 2016 рік; Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) (форма №2) не подано, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність активів підприємства.

Отже, здійсненим аналізом щодо кількості працівників, які на ТОВ «Дінкарт» взагалі відсутні, встановлено нездатність підприємства для виконання обсягу робіт відповідно до договору субпідряду №28/10-16 від 08.07.2016 року.

Відповідно до вищевказаного переліку податкових накладних ТОВ «Дінкарт» декларує велику кількість будівельно-монтажних та ремонтних робот, що потребує значної кількості кваліфікованих фахівців, які по факту відсутні.

Слід також зазначити, за результатами проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних встановлено придбання ТОВ «Дінкарт» наступної групи товару: будівельних робіт, монтажних робіт, електромонтажних робіт, будівельних матеріалів в асортименті та інше, що не відповідає фактичному виду діяльності підприємств надавачів послуг та відсутністю найманих працівників.

Враховуючи вищезазначене, ТОВ «Дінкарт» за відсутності фактичної чисельності власних працівників, відсутністю відповідного виду діяльності та працівників у підприємств надавачів послуг, фактично не в змозі надавати відповідні роботи та послуги позивачу.

Також встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень знаходиться кримінальні провадження по факту можливої незаконної діяльності ТОВ «Дінкарт».

Таким чином, з огляду на вищевикладене та відповідно до вимог чинного законодавства встановлено, що згідно до: пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України «...Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року N 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон N 996) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З наведеного законодавчого припису випливає, що первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкта оподаткування.

Враховуючи викладене, зважаючи на той факт, що ТОВ «Дінкарт» склало первинні документи (договір, виписані та зареєстровані в ЄРПП податкові накладні) на адресу ТОВ «Максимус Констракшн» які не відповідають фактичному руху (його відсутності в дійсності) активів, тому останні не можуть враховуватися в даних податкового обліку.

За змістом п. 198.3 ст. 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

При цьому з урахуванням норм Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) зазначено, що саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Враховуючи той факт, що господарська операція між ТОВ «Дінкарт» та ТОВ «Максимус Констракшн» не відбулась, ТОВ «Максимус Констракшн» при декларуванні допущено порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.6 ст.196 Податкового кодексу країни, що призвело до завищення задекларованих показників у рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України: з основною ставкою» при здійснені фінансово - господарських операцій з ТОВ «Дінкарт» всього у сумі 127 266,47 грн., у тому числі за серпень 2016 року у сумі 127 266,47 грн.

Крім того, директора ТОВ «Інтекх К» (ТОВ «Дінкарт») ОСОБА_2 вироком Святошинського районного суду м. Києва визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок виконано, та у встановленому порядку обґрунтовано правомірність своїх дій.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, та те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Максимум Констракшн" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Земляна Г.В.

Суддя Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 21 вересня 2020 року.