Справа № 280/2411/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 вересня 2020 року Справа № 280/2411/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянув за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за за позовом

Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код за РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі - позивач) до ОСОБА_1 (відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти у розмірі податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1331439,8 грн., які зарахувати: одержувач УК в Шевч. р-ні м.Зап./Шевч./11010500; код одержувача 38025367; банк одержувача Казначейство України (ЕАП); р/р UA0008009 та з військового збору у сумі 110953,32 грн., які зарахувати: одержувач УК в Шевч. р-ні м.Зап./Шевч./11011001; код одержувача 38025367; банк одержувача Казначейство України (ЕАП): р/р UA0008009.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1331439,8 грн. та з військового збору у сумі 110953,32 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг.

05 травня 2020 року ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

15 травня 2020 року до суду надійшло клопотання, в якому позивач просить суд продовжити термін усунення недоліків позовної заяви до закінчення карантину пов`язаного із запобіганням поширенню на території України коронавірусу COVID-19.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 29 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Однак, відповідно до наказу №121 від 22 квітня 2020 року «Про надання відпустки» суддя ОСОБА_2 був відсутній на роботі у період з 18 травня 2020 року по 31 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 01 червня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 23 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 23 червня 2020 року строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів, а наступне підготовче засідання призначено на 10 серпня 2020 року.

10 серпня 2020 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 07 вересня 2020 року після закриття підготовчого провадження.

07 вересня 2020 року представник позивача до суду подав клопотання, відповідно до якого просить розглядати справу у порядку письмового провадження на підставі документів та доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань до суду не надавав.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі документів, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглядаючи справу судом встановлено, що податковий борг виник на підставі наступного.

Так, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведена невиїзна позапланова документальна перевірка за результатами якої складено акт №1096/08-01-13-05- від 27 грудня 2018 року.

На підставі даного акту прийняте податкове повідомлення-рішення від 22 лютого 2019 року №, яким відповідачу збільшено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 791 133,96, грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 197 783,49 грн.

Також, податковий борг виник на підставі самостійно поданої до контролюючого органу декларації про майновий стан і доходи за 2016 року №33892 від 05 грудня 2018 року, якою позивач самостійно визначив суму податкових зобов`язань у сумі 142 896,49 грн. та військового збору у сумі 11 908,04 грн.

Також, відповідачу відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахована пеня у розмірі 199 625,86 грн..

Таким чином податковий борг з податку на доходи фізичних осіб складає: 142896,49 грн. (декларація) + 988917,45 грн. + 199625,86 грн. = 1331439,8 грн.

Також відповідно до інформації з інтегрованої картки платника податків у ОСОБА_1 існує податковий борг з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 110953,32 грн., який виник на підставі проведеної невиїзної позапланової документальної перевірки за результатами якої складено акт №1096/08-01-13-05- від 27 грудня 2018 року.

На підставі даного акту прийняте податкове повідомлення-рішення від 22 лютого 2019 року №, яким відповідачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 65 927,83 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 16481,96 грн.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем самостійно подано до контролюючого органу декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік №33892 від 05 грудня 2018 року, якою визначено суму податкових зобов`язань у розмірі 11908,04 грн.

Так на підставі підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахована пеня у сумі 16635,49 грн.

Через що з урахуванням вищевикладеного за відповідачем рахується борг з військового збору у сумі 110953,32 грн.

Згідно із інтегрованою карткою платника податків у ОСОБА_1 наявний борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1331439,8 грн. та з військового збору у сумі 110953,32 грн.

Позивачем надано докази направлень податкових повідомлень-рішень на адресу ОСОБА_1 .

Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме на адресу відповідача надіслана податкова вимога №4864-17 від 05 грудня 2016 року на суму 29834,80 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право, у тому числі, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

При цьому, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України).

У відповідності до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно із пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, надсилались податковим органом на адресу відповідача, однак були повернуті до податкового органу не врученими. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженою, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача надіслана податкова вимога №4864-17 від 05 грудня 2016 року на суму 29834,80 грн., яка повернута до податкового органу не врученою.

Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкова вимога від 16.07.2019 №24057-50/828 вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем погашено не було, у зв`язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Тобто, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Як вже зазначалось вище, сума податкового зобов`язання є узгодженою, адже відповідач не оскаржував її ні в адміністративному, ні в судовому порядку, та відповідно в силу закону є податковим боргом.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у прозмірі 1331439,8 грн. та з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 110953,32 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Відзив на позовну заяву відповідач не надав, доводи позивача не спростував.

Як встановлено частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки, відповідно до приписів статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код за РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти у розмірі податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1331439,8 грн., які зарахувати: одержувач УК в Шевч. р-ні м.Зап./Шевч./11010500; код одержувача 38025367; банк одержувача Казначейство України (ЕАП); р/р UA0008009 та з військового збору у сумі 110953,32 грн., які зарахувати: одержувач УК в Шевч. р-ні м.Зап./Шевч./11011001; код одержувача 38025367; банк одержувача Казначейство України (ЕАП): р/р UA0008009.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено та підписано 24 вересня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов