Справа № 815/2163/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 815/2163/15

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про зобов`язання Генерального прокурора подати звіт про виконання судового рішення та про зобов`язання прокурора Одеської області, як відповідального в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення у справі № 815/2163/15 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: Міністерство юстиції України, прокурор Приморського району м.Одеси про визнання протиправним та скасування наказу № 210к від 23.03.2015, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду із клопотанням в порядку статті 129-1 Конституції України, статті 382 КАС України по справі № 815/2163/15, в якому просив:

- зобов`язати Генерального прокурора, як відповідального в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Приморського району м. Одеси, подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення у справі №815/2163/15 ;

- зобов`язати прокурора Одеської області, як відповідального в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення у справі №815/2163/15.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 18 квітня 2018 року у справі № 815/2163/15 позов ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, прокуратури Одеської області за участі третьої особи Міністерства юстиції України частково задовольнив.

Визнав протиправним та скасував наказ Генерального прокурора України від 23.03.2015 № 210к про звільнення старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади прокурора Приморського району м. Одеси .

Поновив ОСОБА_1 на посаді прокурора Приморського району м. Одеси.

Стягнув з Прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.03.2015 по 18.04.2018 у розмірі 294 679 грн.

Вказана постанова апеляційного суду набрала законної сили 18 квітня 2018 року.

12 серпня 2020 року Верховний Суд постановою залишив без змін постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Приморського району м. Одеси.

Разом з тим, станом на 15 січня 2020 року, відповідачами у справі судове

рішення ні в частині поновлення на посаді, ні в частині стягнення середнього заробітку не виконане.

ОСОБА_1 20.01.2020 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі.

У зв`язку із тим, що до суду надійшло клопотання без матеріалів справи, 21.01.2020 суддя витребував справу із суду першої інстанції.

27.08.2020 до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла справа № 815/2163/15.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10.09.2020 року призначив до розгляду в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: Міністерство юстиції України, прокурор Приморського району м.Одеси про визнання протиправним та скасування наказу № 210к від 23.03.2015, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - для розгляду клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі.

Дослідивши наведені в клопотанні доводи, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 року Європейський суд з прав людини зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/592/17(11-221заі18) від 20.06.2018.

Також колегія суддів зазначає , що відповідно до частини 1 статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон № 113-ІХ).

Відповідно до пункту 4 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ та наказу Генерального прокурора від 23 грудня 2019 року № 351 з 02 січня 2020 року розпочав роботу Офіс Генерального прокурора, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне замінити Генеральну прокуратуру України правонаступником - Офісом Генерального прокурора, а також апеляційний суд зазначає, що згідно Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 1697-VII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX) найменування Генеральна прокуратура України змінено на Офіс Генерального прокурора.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 815/2163/15.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 382, КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Здійснити заміну сторони по справі - Генеральної прокуратури України на Офіс Генерального прокурора.

Клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 815/2163/15 - задовольнити.

Зобов`язати Офіс Генерального прокурора, як відповідального в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Приморського району м. Одеси, подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення у справі № 815/2163/15.

Зобов`язати прокурора Одеської області, як відповідального в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення у справі №815/2163/153.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику та іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.