Справа № 140/5982/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/5982/20 пров. № А/857/7648/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року (рішення ухвалене у м. Луцьк судом у складі головуючого судді Ксензюка А.Я., за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дата складання повного тексту рішення суду не зазначена) у справі №140/5982/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, суд-

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

скасувати рішення відповідача від 02 квітня 2020 року №2202-1875/С-02/8-0300/20;

зобов`язати відповідача зарахувати період його роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенні у Володимир-Волинському управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії, викладену у листі від 02 квітня 2020 року №2202-1875/С-02/8-0300/2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) період роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що для звернення за перерахунком пенсії необхідно подати заяву встановленого зразка та надати всі необхідні для перерахунку документи. Заява, подана не за встановленою формою, не може розглядатися органами Пенсійного фонду України як заява про перерахунок та не може призводити до відповідних правових наслідків. Слід зазначити, що позивач звертався до управління в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян» і на виконання вимог цього закону отримав письмову відповідь, яка не є рішенням управління про відмову у перерахунку пенсії, а тому даний позов є передчасним, оскільки позивач не звертався до управління з заявою встановленої форми про перерахунок пенсії, управлінням не вирішувалось питання про можливість його здійснення та не приймалось відповідне рішення.

Крім того, відповідач вказує, що позивач вже звертався з аналогічним позовом до управління. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 по справі №140/3110/19 позов було задоволено повністю. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задоволено повністю, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено. Дані обставини є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Також суд першої інстанції не врахував, що зважаючи на зміни, які проводилися відповідно до постанов Уряду, періоди роботи керівних працівників і спеціалістів в обласних і районних органах управління сільським господарством підлягають зарахуванню до стажу державної служби за винятком періодів роботи в агропромислових об`єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об`єднаннях і інших формуваннях, які не реорганізовані в районні управління сільського господарства і продовольства. Тобто, до стажу державної служби зараховується виключно робота на керівних посадах.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області з 14 січня 2015 року і одержує пенсію по віку, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

04.09.2019 позивач звертався до відповідача із заявою про надання інформації щодо періодів роботи, які зараховані йому до стажу державної служби.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області листом від 06 вересня 2019 року №15754/02 повідомило позивача про те, що робота з 16 лютого 1994 року по 28 грудня 2012 року є роботою на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців і стаж державної служби позивача становить 18 років 9 місяців 12 днів. Разом з тим, відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи позивача на посаді агронома по насіннєведенню з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства робочому апараті районного агропромислового об`єднання.

Не погоджуючись з таким діями відповідача позивач звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про скасування рішення від 06.09.2019 № 15754/02, зобов`язання зарахувати період роботи з 02.04.1984 по 01.10.1985 на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року в справі №140/3110/19 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ Пенсійного фонду України у Волинській області у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії, викладену у листі від 06 вересня 2019 року №15754/02.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії (а.с.74-76).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2020 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року в справі №140/3110/19 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.78-82).

Як слідує із вказаної постанови, колегія судів прийшла до висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач звернувся в порядку Закону України «Про звернення громадян» до органу Пенсійного фонду України з заявою про надання інформації щодо зарахованих періодів роботи до стажу державної служби, а на подану ним заяву відповідач надав відповідь листом-роз`ясненням, відповідно відповідачем не приймалось рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії чи зарахуванні спірного періоду роботи до стажу державної служби.

13 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про зарахування періоду роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії (а.с.38-41).

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 02 квітня 2020 року №2202-1875/С-02/8-0300/20 з посиланням на норми Законів України Про державну службу від 10 грудня 2015 року №889-VIII та «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ повідомило позивача про те, що для зарахування до посад державної служби періоду роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства робочому апараті районного агропромислового об`єднання, підстави відсутні (а.с.42-43).

Вважаючи протиправну бездіяльність відповідача щодо не зарахування періоду роботи, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Володимир-Волинське районне управління сільського господарства було реорганізовано в Управління сільського господарства та продовольства Володимир-Волинської райдержадміністрації, а посада агронома відноситься до категорії спеціалістів, тому період роботи позивача з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства на посаді агронома по насіннєведенню підлягає зарахуванню до стажу державної служби. Крім цього, судом зазначено, що відповідач однозначно був обізнаний про намір позивача домогтися саме зарахування періоду роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії, а не реалізувати передбачене нормами Законом України Про звернення громадян загальне право направляти звернення у вигляді заяви довільної форми органу державної влади. Також суд звернув увагу, що листом від 02 квітня 2020 відповідачем не лише здійснено роз`яснення норм законодавства про державну службу, а й зазначено про відсутність підстав для зарахування до посад державної служби періоду роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства робочому апараті районного агропромислового об`єднання. З урахуванням встановлених обставин справи, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10 грудня 2015 року прийнято Закон України Про державну службу №889-VIII, відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу XI Прикінцеві положення якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві положення Закону №889-VIII від 10 грудня 2015 року «Про державну службу» передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Установлюються такі категорії посад державних службовців:

перша категорія посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, голів та членів державних колегіальних органів, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади;

друга категорія посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади;

третя категорія посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, інші прирівняні до них посади;

четверта категорія посади спеціалістів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади;

п`ята категорія посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади;

шоста категорія посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади;

сьома категорія посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.

Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювати на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення стажу державної служби від 03 травня 1994 року №283 затверджено перелік державних органів колишніх УРСР, період роботи в яких посад керівників і спеціалістів зараховується до стажу держаної служби. Зокрема, до таких органів віднесені місцеві органи державного управління Міністерств і відомств УРСР.

17 липня 2007 за №5587/11-07 Головним управлінням державної служби України було видано лист-роз`яснення «Щодо зарахування до стажу державної служби окремих періодів роботи, які дають право на призначення пенсії державного службовця, зі змісту якого слідує, що згідно із Порядком обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується період роботи в районному агропромисловому об`єднанні на посадах керівних працівників і спеціалістів у місцевих органах державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР.

Також у зазначеному листі вказано, що починаючи з 1992 року відбувся ряд змін у структурі управління сільським господарством колишньої УРСР. Враховуючи ці зміни, які проводилися відповідно до постанов Уряду, періоди роботи керівних працівників і спеціалістів в обласних і районних органах управління сільським господарством підлягають зарахуванню до стажу державної служби за винятком періодів роботи в агропромислових об`єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об`єднаннях і інших формуваннях, які не реорганізовані в районні управління сільського господарства і продовольства.

Отже, з наведеного слідує, що періоди роботи керівних працівників і спеціалістів в обласних і районних органах управління сільським господарством підлягають зарахуванню до стажу державної служби за винятком періодів роботи в агропромислових об`єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об`єднаннях і інших формуваннях, які не реорганізовані в районні управління сільського господарства і продовольства.

Як вбачається з трудової книжки позивача, у період з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року ОСОБА_1 працював на посаді на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства робочому апараті районного агропромислового об`єднання (а.с.19 на звороті).

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із доповнень до історичних довідок від 15 квітня 2019 року вих.№190/11 вбачається, що у відповідності з наказом №32 від 06 травня 1991 року «Про вивільнення працівників АПО в зв`язку із ліквідацією агропромислового об`єднання і утворення управління сільського господарства при міськвиконкомі» та рішення ПК АПО від 02 липня 1997 року про дачу згоди на звільнення працівників АПО в зв`язку з ліквідацією АПО.

Відповідно до розпорядження голови Володимир-Волинського міськвиконкому від 15 квітня 1992 року № 115-р і наказу 3 11 від 16 квітня 1992 року Про припинення діяльності управління сільського господарства і продовольства міськвиконкому створено Володимир-Волинське управління сільського господарства і переробної промисловості районної державної адміністрації.

Розпорядженням голови Володимир-Волинської районної державної адміністрації від 29 листопада 1995 року №72 утворено управління, відділи та підрозділи районної державної адміністрації, зокрема Управління сільського господарства та продовольства Володимир-Волинської райдержадміністрації.

Згідно із розпорядженням райдержадміністрації №67 від 26 червня 1998 року «Про внесення змін до структури районної державної адміністрації» у зв`язку з ліквідацією управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації створене Володимир-Волинське управління агропромислового комплексу.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 05 липня 2000 року №322 «Про внесення змін до структури райдержадміністрації» ліквідовано управління агропромислового комплексу райдержадміністрації і утворено управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації.

Відповідно до розпорядження районної державної адміністрації від 31 травня 2005року №27 «Про структуру районної державної адміністрації» реорганізовано управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації в управління агропромислового розвитку райдержадміністрації. Управління агропромислового розвитку райдержадміністрації є правонаступником управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації.

Крім того, відповідно до Загальносоюзного класифікатора професій, посад та тарифних розрядів, затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартам 27 серпня 1986 року №016 встановлені наступні категорії посад: 1 керівники, 2 спеціалісти, 3 інші робітники. При цьому, для посади «агроном» встановлено позначку « 2» у графі «код категорії», тобто посада головного агронома відноситься до категорії спеціалістів.

Отже, оскільки Володимир-Волинському районне управління сільського господарства було реорганізовано в Управління сільського господарства та продовольства Володимир-Волинської райдержадміністрації, а посада агронома відноситься до категорії спеціалістів, тому період роботи позивача з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства на посаді агронома по насіннєведенню підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Доводи скаржника про те, що позивач не звертався із заявою про перерахунок пенсії, а відповідь-роз`яснення органу Пенсійного фонду України не є рішенням про відмову в перерахунку пенсії, є безпідставними, з огляду на наступне.

У випадку коли заява очевидно дає змогу оцінити намір заявника (пенсіонера), відмова у її розгляді по суті з огляду на невідповідність встановленій формі вважатиметься надмірним формалізмом, наслідком чого є порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій). Даний висновок висловлений в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17.

Як вбачається із змісту заяви позивача від 13 березня 2020 чітко висловлено прохання зарахувати період роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенню у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії. Водночас листом від 02 квітня 2020 відповідачем не лише здійснено роз`яснення норм законодавства про державну службу, а й зазначено про відсутність підстав для зарахування до посад державної служби періоду роботи з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року у Володимир-Волинському районному управлінні сільського господарства - робочому апараті районного агропромислового об`єднання.

Щодо доводів скаржника про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 238 КАС України, оскільки позивач вже звертався з аналогічним позовом до управління, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, даний адміністративний позов виник між тими самими сторонами, однак з інших підстав (лист відмова від 02.04.2020) та містить інший предмет спору, зокрема скасування рішення від 02 квітня 2020 року №2202-1875/С-02/8-0300/20 та зобов`язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 02 квітня 1984 року по 01 жовтня 1985 року на посаді агронома по насіннєведенні у Володимир-Волинському управлінні сільського господарства в стаж державної служби для нарахування пенсії. Таким чином, відсутні правові підстави для закриття провадження у справі, а тому доводи скаржника про наявність підстав для закриття провадження у справі є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимога є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі №140/5982/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повне судове рішення складено 24.09.2020.