Справа № 469/1383/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 469/1383/19

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Миколаїв, 01 червня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про визнання протиправним ненарахування пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 р. № 919, виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на такому підприємстві; зобов`язання провести перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 р. № 919 і виплатити недоплачену пенсію з 14.04.2016 р., виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на такому підприємстві.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 21.07.2017 р. відповідно до рішення Березанського районного суду Миколаївської області йому нараховано пенсію в мінімальному розмірі. З викладеним позивач не згоден, вважає, що пенсію має отримувати, виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на такому підприємстві. Із заявами про перерахунок пенсії звертався до відповідача неодноразово, однак отримував відмови.

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції.

У своїх доводах апелянт зазначає, що він працював електрогазозварником, загальний трудовий стаж більше 14 років, який пов`язаний із шкідливими і важкими умовами праці, а за законом передбачено не менше 12 років 6 місяців та в зв`язку з досягненням 55-річного віку, у зв`язку із чим на думку ОСОБА_1 він має право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки загальний стаж роботи та спеціальний стаж роботи на посадах з шкідливими умовами праці, необхідні для призначення пільгової пенсії відповідають вимогам пенсійного законодавства та дають йому право на отримання пільгової пенсії.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 08.11.2016 р. по справі № 469/745/16-а зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області призначити позивачу пенсію згідно Списку № 2 (а. с. 15-18).

Як зазначив відповідач, на виконання рішення суду, з квітня 2016 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058).

Для розрахунку пенсійної виплати враховано заробітну плату за період з 01.09.2009 р. по 29.02.2016 р. за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а. с. 63-65).

Позивач 20.06.2017 р. і 02.09.2019 р. звертався до відповідача із заявами довільної форми про перерахунок пенсії (а. с. 83-84). довідки про заробітну плату (дохід) до вказаних заяв позивачем не додавалися.

На вказані вище заяви відповідачем надано відповіді листами від 03.07.2017 р. і від 06.09.2019 р. (а. с. 9-10, 13-14), в яких роз`яснено право позивача надати довідку про заробітну плату.

Саме довідка про заробітну плату є для Відповідача джерелом інформації для нарахування (перерахування) сум пенсії застрахованій особі.

Не погоджуючись з такими діями ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, що він надавав Відповідачу довідку про заробітну плату разом з відповідною заявою. В матеріалах справи відсутні будь-які докази належного (з дотриманням вимог Порядку № 22-1) звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії та надання ним відповідних довідок. На момент звернення позивача до суду відповідач право позивача на перерахунок пенсії не порушував, оскільки рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії не приймалося, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.

Також, суд першої інстанції зазначив, що з метою реалізації свого права на перерахунок пенсії Позивачу необхідно виконати обов`язок, який покладений на нього ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 та Порядком № 22-1, та надати по органів ПФУ заяву про здійснення перерахунку пенсії разом із довідкою про заробітну плату.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1ст. 44 Закону № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

За приписами п. 1.6, 1.7 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п. 4.3 Порядку № 22-1).

З повідомлених сторонами обставин та доказів на їх підтвердження суд встановив, що позивач не звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за формою, передбаченою додатком 3 до Порядку № 22-1. Відповідно, відповідач не приймав рішення про відмову в перерахунку пенсії. Спеціалістами ПФУ надано лише консультацію на підставі поданих позивачем документів та запропоновано шляхи вирішення питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з п. 3 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 р. № 919, за період до 1 січня 1998 р. та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:

за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.

У випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія.

При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який визначається заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено пенсію.

Довідка про заробітну плату у випадках, передбачених цим підпунктом, надається підприємством, установою, організацією, де працює (працювала) особа, або їх правонаступником;

2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

Довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Таким чином, для обчислення пенсії враховується:

1) заробітна плата з 01.07.2000 р. - за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

2) заробітна плата до 01.07.2000 р. - на підставі документів про нараховану заробітну плату, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. За бажанням пенсіонера ним може надаватися довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 р.;

3) заробітна плата, у випадку якщо страховий стаж з 01.07.2000 р. становить менше 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 01.07.2000 р. за умови відсутності заробітної плати за інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01.07.2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату заробітної плати.

Враховуючи вказане, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 не надавав до органу ПФУ довідку про заробітну плату разом з відповідною заявою, матеріали справи не містять жодних доказів належного (з дотриманням Порядку № 22-1) звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії з наданням відповідних доказів, вказані обставини апелянтом жодним чином не спростовані, відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент звернення позивача до суду відповідач право позивача на перерахунок пенсії не порушував, оскільки рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії не приймалося, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають та є передчасними.

Також, колегія суддів погоджується з зауваженням суду першої інстанції, що з метою реалізації свого права на перерахунок пенсії Позивачу необхідно виконати обов`язок, який покладений на нього Законом № 1058 (ч. 1 ст. 44) та Порядком № 22-1, та надати по органів ПФУ заяву про здійснення перерахунку пенсії разом із довідкою про заробітну плату.

Водночас, щодо строку звернення до суду з даним позовом, судом першої інстанції посилаючись на правову позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на положення ч. 1 ст. 122 КАС України в системному зв`язку з положенням ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд попередньої інстанції дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.