Справа № 500/1205/20
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1205/20

22 вересня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Авдєєнка В.В.

представника відповідача Качур Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Саранчуківської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Саранчуківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області (далі - відповідач, Саранчуківська сільська рада), в якій просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року №818 та №819 та від 14.04.2020 року №967;

поновити ОСОБА_1 на роботі в Саранчуківській сільській раді на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів;

стягнути із Саранчуківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про звільнення ОСОБА_1 рішенням від 14.04.2020 року №967 з 25.04.2020 року з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів на підставі п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Однак позивач не був персонально попереджений про наступне вивільнення за два місяці до свого звільнення та не отримував пропозиції будь-якої іншої роботи у відповідача. Водночас, відповідач не звертався до профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є ОСОБА_1 , із запитом про надання згоди на його звільнення. Також звільненню позивача, яке, на його думку, відбулось з істотним порушенням встановлених законодавством вимог, передувало прийняття відповідачем незаконних рішень від 18.02.2020 року №818 та №819, оскільки вирішення питання стосовно структури та штатного розпису сільської ради відбулось в закритому режимі, чим позбавлено ОСОБА_1 бути присутнім та виступати перед депутатами із застереженнями, а протокол засідання постійної комісії з питань бюджету Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року не підписаний головою та секретарем комісії.

За таких обставин, позивач вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Саранчуківською сільською радою 11.06.2020 року подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.18-22). Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 18.02.2020 року двадцять п`ята сесія восьмого скликання Саранчуківської сільської ради прийняла рішення №818 "Про затвердження структури та штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік", яким скорочено посади, серед яких і заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів. Прийняттю даного рішення передувало отримання 25.01.2020 року згоди профспілкової організації та обговорення 18.02.2020 року на постійній депутатській комісії з питань бюджету. На підставі рішення від 18.02.2020 року №818 сільський голова видав розпорядження №10 від 18.02.2020 року "Про попередження працівників Саранчуківської сільської ради про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 КЗпП України". Оскаржувані рішення від 18.02.2020 року №818 та №819, розпорядження сільського голови №10 від 18.02.2020 року та лист особистого ознайомлення з даним розпорядженням, у зв`язку з відмовою від отримання, надіслані позивачу про що 18.02.2020 року складено акт, які відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримані ОСОБА_1 25.02.2020 року. Одночасно з попередженням ОСОБА_1 про наступне вивільнення, інша посада не пропонувалась, у зв`язку з відсутністю в штатному розписі Саранчуківської сільської ради посади за відповідною професією, спеціальністю та освітою, згідно ч.3 ст.49-2 КЗпП України. Рішенням від 14.04.2020 року №967 позивача, заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів, звільнено за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з 25.04.2020 року, яким реалізовано рішення від 18.02.2020 року №818 по закінченню двомісячного терміну вивільнення працівників відповідно до ст.49-2 КЗпП України. На думку відповідача, вищевикладене свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, наведених в позовній заяві (а.с.1-2) та відповіді на відзив (а.с.55-56), просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з мотивів викладених у відзиві (а.с.18-22), просив залишити позов без задоволення надавши витребуванні судом докази.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що рішенням першої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 14.11.2017 року №4 затверджено ОСОБА_1 заступником сільського голови з питань діяльності виконавчих органів, про що зроблено відповідний запис у його трудовій книжці НОМЕР_1 від 23.08.1982 року (а.с.3-4).

Зверненням членів виконавчого комітету Саранчуківської сільської ради було запропоновано, при розгляді питання затвердження штатного розпису сільської ради на 2020 рік, зокрема, скоротити посаду заступник сільського голови з питань діяльності виконавчих органів (а.с.48), що підтверджено техніко-економічним обгрунтуванням скорочення штату Саранчуківської сільської ради від 14.01.2020 року (а.с.46-47).

За результатами розгляду подання Саранчуківської сільської ради від 14.01.2020 року (а.с.35), профспілковою організацією Саранчуківської сільської ради повідомленням від 17.01.2020 року №1 надано згоду на скорочення штату та оптимізацію структури сільської ради, серед яких - посада заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів (а.с.45).

Відповідно до протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань бюджету від 18.02.2020 року, проект рішення "Про затвердження структури штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік" вирішено подати для розгляду на засідання двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради (а.с.32-34).

Згідно з витягу з протоколу двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року, розгляд даного питання проводився в закритому режимі, за результатами поіменного голосування якого: "за" - 11, "проти" - 1, "утримались" - 1 (а.с.30), було прийнято рішення №818 "Про затвердження структури штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік" (а.с.23-25).

Зокрема, пп.1.1 п.1 рішення від 18.02.2020 року №818 визначено скоротити посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів - 1 штатна одиниця.

Рішенням двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року №819 "Про внесення змін до рішення сесії сільської ради "Про утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності та затвердження персонального складу від 14.11.2017 року №7" у пп.1.1 п.1 визначено вивести із складу виконавчого комітету сільської ради ОСОБА_1 , у зв`язку із скороченням посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів (а.с.26).

Сільським головою 18.02.2020 року видано розпорядження №10 від "Про попередження працівників Саранчуківської сільської ради про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 КЗпП України" у пп.1.1 п.1 якого зазначений ОСОБА_1 - заступник сільського голови з питань діяльності виконавчих органів (а.с.28).

Вказані Рішення від 18.02.2020 року №818 та №819, розпорядження сільського голови №10 від 18.02.2020 року та лист особистого ознайомлення з даним розпорядженням (а.с.29), надіслані позивачу засобами поштового зв`язку (а.с.40), про що 18.02.2020 року складено акт (а.с.31), які відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримані ОСОБА_1 25.02.2020 року (а.с.41).

Рішенням двадцять восьмої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 14.04.2020 року №967 "Про затвердження розпорядження сільського голови" у п.2 визначено звільнити ОСОБА_1 , заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів, по п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з 25.04.2020 року (а.с.27).

Не погодившись із такими рішенням органу місцевого самоврядування, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішень суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (ч.6 ст.43 Конституції України).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно з п.5 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання щодо затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

За приписами п.6 та 20 ч.4 ст.42 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, та видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Вказане також кореспондується з Регламентом Саранчуківської сільської ради (а.с.72-97).

З аналізу наведених норм слідує, що питання формування структури виконавчих органів сільської ради та її виконавчого комітету належить до виключної компетенції сільської ради та сільського голови, який за наслідками прийнятого рішення радою на пленарному засіданні видає відповідне розпорядження.

Таким чином, формування складу виконавчих органів сільської ради та її виконавчого комітету є складовою права на управління діяльністю Саранчуківської сільської ради, реалізоване за згодою профспілкового комітету техніко-економічно обґрунтованими рішеннями двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року №818 "Про затвердження структури штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік" та №819 "Про внесення змін до рішення сесії сільської ради "Про утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності та затвердження персонального складу від 14.11.2017 року №7".

Щодо посилання ж позивача на позбавлення його права бути присутнім та виступати на пленарному засіданні двадцять п`ятої сесії при вирішенні питання структури та штатного розпису сільської ради, як і відсутність підпису голови і секретаря комісії у протоколі засідання постійної депутатської комісії з питань бюджету суд відзначає наступне.

Позивач був присутній при початку засідання Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року та знав питання порядку денного, однак був вимушений покинути сесійний зал з іншими особами після прийняття більшістю депутатами ради рішення про проведення розгляду першого питання порядку денного у закритому режимі (а.с. 98).

Відповідно до частини 2 статті 4 Регламенту Саранчуківської сільської ради затвердженого рішенням ради від 14.11.2017 року (а.с.71-97) за рішенням ради можуть провадитись закриті засідання для розгляду конкретно визначених питань, відповідно до вимог законодавства України про інформацію, які стосуються інформації з обмеженим доступом, для роботи з якою передбачений спеціальний режим захисту.

Як вже зазначалось, гідно з витягу з протоколу двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року, розгляд даного питання проводився в закритому режимі, за результатами поіменного голосування якого: "за" - 11, "проти" - 1, "утримались" - 1 (а.с.30), було прийнято рішення №818 "Про затвердження структури штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік" (а.с.23-25).

Форма голосування була змінена у зв`язку недопущенням впливу на рішення інших осіб.

Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18 та від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16.

В даному випадку суд вважає, що проведення 18.02.2020 року сесією ради розгляду питання про затвердження структури штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік у закритому режимі не вплинуло на результат голосування депутатами ради та є формальним порушення процедури його розгляду. Фактів впливу вказаного процедурного порушення на кінцевий результат оскаржуваного рішення, судом не виявлено.

За сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку про відповідність рішень Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року №818 та №819 критеріям правомірності рішень суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування таких, а відтак заявлені позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Так, однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст.5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Приписами п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України обумовлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч.1, 3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

У п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" містяться роз`яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення наведених законодавчих норм, суд дійшов висновку, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст.49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.

Така правова позиція сформульована Верховним Судом України у постанові від 01.04.2015 року у справі № 6-40цс15, та підтримується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 08.05.2019 року у справі №806/1175/17, від 28.02.2020 року у справі №807/819/16.

Як убачається із встановлених судами обставин справи ОСОБА_1 працював на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Саранчуківської сільської ради.

У відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату.

Так, рішенням двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року №818 "Про затвердження структури штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік", зокрема, скорочено посади, в тому числі яку обіймав позивач.

Відповідачем 25.02.2020 року було попереджено ОСОБА_1 про наступне вивільнення із займаної посади на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України відповідно до розпорядження сільського голови №10 від 18.02.2020 року, мотивуючи скороченням штату.

Однак одночасно з таким повідомлення позивачу не було запропоновано жодної вакантної посади, як стверджує відповідач, у зв`язку з відсутністю в штатному розписі Саранчуківської сільської ради посади за відповідною професією, спеціальністю та освітою.

Як вбачається зі структури та штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік, затвердженого рішенням від 18.02.2020 року №818, передбачалося 22 посади, серед яких: головний спеціаліст виконавчого органу сільської ради - 7 штатних одиниць, головний спеціаліст з організації архівної роботи - 1 штатна одиниця, оператор комп`ютерного набору у структурі господарської групи - 1 штатна одиниця.

Листом Саранчуківської сільської ради №265 від 21.09.2020 року "Про надання інформації" (а.с.131) суду повідомлено, що на час звільнення ОСОБА_1 не було вакантних посад головного спеціаліста виконавчого органу сільської ради, а також головного спеціаліста з організації архівної роботи та оператора комп`ютерного набору.

Відповідач посилається на допущення помилки при зазначені "7" штатних одиниць посади головного спеціаліста виконавчого органу сільської ради у структурі та штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік та наявність лише "5" таких, які зайняті.

Проте, як прослідковується з структури та штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік, місячний фонд заробітної плати за посадовим окладом головного спеціаліста виконавчого органу сільської ради, загальний місячний фонд заробітної плати та загальна кількість штатних одиниць розраховано саме з "7" штатних одиниць посади головного спеціаліста виконавчого органу сільської ради.

Внесення ж відповідних змін до штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік рішенням тридцять другої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 15.09.2020 року №1149 (а.с.142-144) є виключною компетенцією та складовою права на управління діяльністю відповідача, а не свідченням допущення помилки.

З цих же підстав безпідставним є твердження про введення рішенням дев`ятнадцятої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 02.07.2019 року №523 (а.с.134) в штатний розпис відділу освіти, молоді і спорту, культури і туризму та соціального захисту населення, що має окремий статус юридичної особи (а.с.132), посади оператора комп`ютерного набору з огляду на перебування такої у структурі господарської групи Саранчуківської сільської ради на момент виникнення спірних правовідносин (день попередження про звільнення).

Суд ураховує правову позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року "Рисовський проти України" зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Так, розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин", яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої помилки.

Аналогічна позиція викладене, зокрема в рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009, відповідно до якої, рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Серед іншого, кваліфікаційними вимогами до оператора комп`ютерного набору відповідно до посадової інструкції, затвердженої наказом відділу освіти, молоді і спорту, культури і туризму та соціального захисту населення Саранчуківської сільської ради від 16.08.2019 року №55-од, є повна вища освіта, стаж роботи не менше 3 років, знання діловодства, основні принципи і практичні навички роботи на комп`ютері (робота у програмах Microsoft Word, Microsoft Excel, Microsoft Power Point), технологією опрацювання даних, робочі інструкції, програмне забезпечення, що використовується; послідовність виконання операцій у комп`ютерних системах (мережах); стандарти уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації; правила орфографії та пунктуації; технічні вимоги до паперу, витратних матеріалів для принтера (а.с.135-138).

Кваліфікаційними вимогами до головного спеціаліста з організації архівної роботи відповідно до посадової інструкції, затвердженої розпорядженням сільського голови Саранчуківської сільської ради від 27.03.2020 року №23-1, є повна вища освіта відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста, стаж роботи за фахом на службі в органах місцевого самоврядування не менше 1 року або стаж роботи в інших сферах не менше 3 років (а.с.139-141).

Невідповідність ОСОБА_1 вищевказаним кваліфікаційним вимогам, оператора комп`ютерного набору, головного спеціаліста з організації архівної роботи, судом не встановлена, а відповідно відповідач протиправно не запропонував працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Враховуючи наявність відповідної освіти та загальний стаж роботи позивача в органах місцевого самоврядування, зокрема звільнення спірним рішенням від 14.04.2020 року №967 з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів, тобто з більш високими кваліфікаційними вимогами ніж до оператора комп`ютерного набору чи до головного спеціаліста з організації архівної роботи, доводи відповідача про невідповідність ОСОБА_1 кваліфікаційним вимог за вказаними посадами є помилковими.

Як встановлено судом, рішенням двадцять восьмої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 14.04.2020 року №967 "Про затвердження розпорядження сільського голови" у пункті 2 визначено: звільнити ОСОБА_1 , заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів, по п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з 25.04.2020 року. Пунктом 3 вказаного рішення вирішено: провести повний розрахунок, видати трудову книжку та дане рішення з 25.04.2020 року довести для ознайомлення під розпис ОСОБА_1 .

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать, що відповідачем в порушення вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП України, не було запропоновано всі вакантні посади, які були наявні відповідно до структури та штатного розпису Саранчуківської сільської ради на 2020 рік, затвердженого рішенням від 18.02.2020 року №818, а відтак звільнення позивача з роботи проведене з грубим порушенням установленого порядку та без вжиття всіх можливих заходів щодо збереження трудових відносин з працівником, що дає підстави для висновку про невідповідність пунктів 2, 3 рішення від 14.04.2020 року №967 критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки за результатами розгляду справи встановлено протиправність пунктів 2, 3 спірного рішення двадцять восьмої сесії восьмого скликання Саранчуківської сільської ради від 14.04.2020 року №967 "Про затвердження розпорядження сільського голови", то з урахуванням наведеної норми закону, суд вважає за необхідне задовольнити, як похідну у розумінні п.23 ч.1 ст.4 КАС України, позовну вимогу про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Саранчуківської сільської ради з 26.04.2020 року.

Щодо обгрунтувань представника відповідача про відсутність вакантної посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Саранчуківської сільської ради з моменту прийняття рішень радою від 18.02.2020 року №818, №819 і неможливість поновлення на такій посаді, суд відзначає, що відсутність вказаної посади у штатному розписі з 18.02.2020 року не було перепоною у здійснення трудової діяльності ОСОБА_1 до 25.04.2020 року згідно трудової книжки позивача (а.с. 4).

Фактично даним рішенням суду сторін повернуто на етап початку звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці на виконання рішень Саранчуківської сільської ради від 18.02.2020 року №818 та №819.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП України).

Розрахунок середнього заробітку працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок №100).

Зокрема, за п.2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п.8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає сума заробітку за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку.

Згідно з довідки Саранчуківської сільської ради від 20.07.2020 року №212 про заробітну плату для розрахунку виплат ОСОБА_1 загалом у лютому та березні 2020 року його заробітна плата складала 32760,00 грн. за 41 відпрацьований робочий день (а.с.110).

Відтак, середньоденна заробітна плата позивача за останні два календарні місці роботи, що передували його звільненню, становить 799,02 грн. (32760,00 / 41 = 799,02).

Період вимушеного прогулу позивача складає 102 робочих дні та обраховується починаючи з першого дня після звільнення - 25.04.2020 року по день прийняття рішення суду про поновлення позивача на роботі, тобто 22.09.2020 року, що підтверджується довідкою Саранчуківської сільської ради від 21.09.2020 року №264 (а.с.130).

Отже, втрачений заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 81500,49 грн. (799,02 х 102), що підлягає стягненню з Саранчуківської сільської ради на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Приписами ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Саранчуківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області від 14.04.2020 року №967 в частині п.п. 2, 3 п.1.

Поновити ОСОБА_1 на роботі в Саранчуківській сільській раді Бережанського району Тернопільської області на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів з 26.04.2020 року.

Стягнути із Саранчуківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 81500 (вісімдесят одну тисячу п`ятсот) гривень 49 (сорок дев`ять) копійок.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 в Саранчуківській сільській раді Бережанського району Тернопільської області на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів з 26.04.2020 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Відмовити в задоволенні інших вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 місцезнаходження/місце проживання АДРЕСА_1 ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2

відповідач: -Саранчуківська сільська рада місцезнаходження/місце проживанняс. Саранчуки,Бережанський район, Тернопільська область,47533 ЄДРПОУ/РНОКПП 04395142;

Головуючий суддя Мандзій О.П.