Справа № 460/26/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/26/20 пров. № А/857/5390/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Затолочного В.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 460/26/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції - Друзенко Н.В.,

час ухвалення рішення 17.03.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 23.03.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.06.2017 №№ 259241-13; 259236-13; 259230-13; 259242-13; 259235-13; 259229-13; 259238-13; 259239-13; 259226-13; 259228-13; 259227-13; 259233-13; 259240-13; податкові повідомлення - рішення від 14.03.2018 №№ 0091819/5002-1716; 0091818/5002-1716; 0091817/5002-1716; 0091815/5002-1716; 0091816/5002-1716; 0091810/5002-1716; 0091813/5002-1716; 0091814/5002-1716; 0091811/5002-1716; 0091821/5002-1716; 0091820/5002-1716; 0091822/5002-1716; 0091812/5002-1716; 0091809/5002-1716; 0091807/5002-1716; 0091808/5002-1716; 0091806/5002-1716; 0091805/5002-1716.

Позовні вимоги мотивовані тим, що контролюючим органом протиправно прийняті податкові повідомлення-рішення, за якими позивачу було визначено суми грошового зобов`язання із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Так, підставою для набуття права власності позивачем на нерухоме майно була мирова угода, затверджена ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10.06.2016 у справі №569/14770/14-ц, яка в той же час ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 17.11.2016 скасована. 20.10.2016 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/3566/16 за адміністративним позовом ПАТ АКБ Львів до державних реєстраторів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю ОСОБА_1 , було вжито заходи забезпечення адміністративного позову, а саме заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з подальшим переходом прав власності (реєстрацію прав власності, інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження тощо) на нерухоме майно, яке перелічено у відзиві відповідача. Отже, починаючи з 20.10.2016 на підставі судового рішення позивач була позбавлена правомочностей здійснення права власності на відповідні об`єкти. В подальшому, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №813/3566/16 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради Мельника Андрія Володимировича щодо реєстрації права власності на усі вищеназвані квартири, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Оскільки право власності позивача на об`єкти нерухомості скасовано судом як незаконно набуте, то у позивача не виникло обов`язку сплати податку внаслідок відсутності об`єкту оподаткування. На підставі викладеного сторона позивача просила задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 460/26/20 позовні вимоги задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взяв до уваги, що згідно Державного реєстру платників податків на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, право на власність було зареєстровано у 2016 році, а дата внесення відомостей щодо припинення права власності-відсутня. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення були винесені за 2016 та 2017 податковий період.

Також судом першої інстанції не взято до уваги, що позивач не скористалася правом звернутися до контролюючого органу для проведення звірки об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку.

Просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 460/26/20 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

22.09.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника ГУ ДПС у Рівненській області про відкладення розгляду справи, які мотивовані забезпеченням заходів карантину.

При цьому, клопотання сторін про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням Кабінетом Міністрів України на території України карантину з метою запобігання поширення коронавірусної інфекції, на думку апеляційного суду, необхідно відхилити, оскільки відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів

Крім того, виходячи з положень ч. 4 ст. 196 КАС України присутність осіб, які беруть участь у справі, є не обов`язковою та судом така обов`язковою не визнавалася, а відкладення справи, призведе до необґрунтованого затягування апеляційного розгляду, коли таку може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та наданих письмових пояснень відповідача викладених у відзиві на апеляційну скаргу та апеляційній скарзі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що право власності позивача на нерухоме майно, на площу якого відповідачем нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, скасовано на підставі судового рішення про незаконність його набуття, то у позивача не могло виникнути обов`язку по сплаті податку, внаслідок відсутності самого об`єкту оподаткування.

Зважаючи на це суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування позивачу податку на нерухоме майно відмінного від земельної ділянки на відповідні об`єкти нерухомого майна, які їй на праві власності не належали.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що за даними Інформаційної довідки №190590861 від 28.11.2019, отриманої судом в порядку підготовки справи до судового розгляду, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься наступна актуальна інформація по ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.79-143).

Так, зокрема, у липні 2016 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомого майна:

1) об`єкт нежитлової нерухомості - корпус №25, літ. Ц-1, загальною площею 483,9 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 2) об`єкт нежитлової нерухомості - корпус №10 вклад балонів літ. Ф-1, загальною площею 129,5 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 3) об`єкт нежитлової нерухомості - тимчасове електропостачання літ.П-1, загальною площею 66,2 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 4) об`єкт нежитлової нерухомості приміщення корпусу № 27 (літ. Д-2), загальною площею 1046,1 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 5) об`єкт нежитлової нерухомості будинок КДМ літ. Р-1, загальною площею 15,1 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 6) об`єкт нежитлової нерухомості ГРП літ. Н-1, загальною площею 71,2 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 7) об`єкт нежитлової нерухомості контора будуправління, літ. С-3, загальною площею 1110 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 8) об`єкт нежитлової нерухомості корпус №29 (літ.З-1), загальною площею 1344,5 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 9) об`єкт нежитлової нерухомості модуль Кісловодськ (літ. К-2), загальною площею 1280,3 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 10) об`єкт нежитлової нерухомості корпус 28 (літ. Ж-1), загальною площею 904,7 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 11) об`єкт нежитлової нерухомості мазутонасосна, літ. М-1, загальною площею 164,7 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 12) об`єкт нежитлової нерухомості корпус №1-А загальною площею 36076 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 13) об`єкт нежитлової нерухомості корпус №7-1 загальною площею 3539,9 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 14) об`єкт нежитлової нерухомості насосна - А загальною площею 162,9 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 15) об`єкт нежитлової нерухомості корпус №19-А загальною площею 45,1 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 16) об`єкт нежитлової нерухомості корпус 19 б/1 загальною площею 29,5 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 17) об`єкт нежитлової нерухомості корпус №9-1 загальною площею 3646,2 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 18) об`єкт нежитлової нерухомості корпус №2-А загальною площею 24092,6 кв.м. по АДРЕСА_3 .

Державна реєстрація права власності у всіх випадках була проведена на підставі ухвали Рівненського міського суду від 10.06.2016 по справі №569/14770/14-ц та актів прийому - передачі майна.

Ухвалою Рівненського міського суду від 10.06.2016 по справі №569/14770/14-ц (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/65596567) було визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 як стягувачем та позивачем з одного боку та Приватним підприємством-фірмою Інтерекопласт, як боржником та відповідачем - з другого, яка стосувалась виконання судового рішення, прийнятого 15.10.2014 Рівненським міським судом по справі №569/14770/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ППФ Інтерекопласт про стягнення заборгованості за договором позики. За такою мировою угодою, боржник гарантував, що заборгованість, яка встановлена рішенням суду на загальну суму 296542623,42 грн. буде погашена перед стягувачем у повному обсязі упродовж 7 днів, з моменту затвердження мирової угоди у відповідному суді та у зв`язку з відсутністю у боржника грошових коштів для повного погашення заборгованості, боржник та стягувач домовилися передати стягувачу у володіння, розпорядження та користування в рахунок розрахунку по боргу все, без виключення, нерухоме майно, рухоме майно (в тому числі будівельні матеріали, тощо), депозитні рахунки у банківських установах, фінансових установах, корпоративні права, інші майнові права, що належить Приватному підприємству - фірмі Інтерекопласт, станом на дату укладення цієї мирової угоди та визнати за стягувачем право приватної власності на нерухоме майно, рухоме майно (в тому числі будівельні матеріали, тощо), депозитні рахунки у банківських установах, фінансових установах, корпоративні права, інші майнові права. На підставі цієї мирової угоди сторони зобов`язались звернутись до відповідних державних реєстраторів, нотаріусів, інших компетентних органів реєстрації, юридичних осіб, незалежно від організаційно - правової форми для реєстрації, переходу права власності на все, без виключення, нерухоме майно, рухоме майно (в тому числі будівельні матеріали, тощо), депозитні рахунки у банківських установах, фінансових установах, корпоративні права, інші майнові права, за стягувачем (а.с.144-146).

Зазначена ухвала була скасована ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 17.11.2016, яка в свою чергу залишена без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.2017 (а.с.147-149) .

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 17.11.2016 винесена на підставі задоволення апеляційної скарги публічного акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк Львів, яке доводило що визнання мирової угоди унеможливлює задоволення його вимог до ППФ Інтерекопласт, а саме: виконання рішення господарського суду Рівненської області від 30.03.2016, яке набрало законної сили, про стягнення з ППФ Інтерекопласт заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором та апеляційної скарги ТОВ Гефест Капітал, яке зазначало про наявність спору між ним та ОСОБА_1 щодо права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

На підставі ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 17.11.2016 було скасовано право власності ОСОБА_1 , зокрема, на сім об`єктів нежитлової нерухомості по АДРЕСА_3 , а саме: корпус №1-А; корпус №7-1; насосна А; корпус №19-А; корпус 19 б/1; корпус №9-1; корпус №2-А.

Реєстрація скасування права власності в Державному реєстрі прав речових прав на нерухоме майно проведена 21.09.2017 - державним реєстратором Комунального підприємства Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Мельником Андрієм Володимировичем.

20.10.2016 Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/3566/16, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані подальшим переходом прав власності (реєстрацію прав власності, інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження тощо) на нерухоме майно, в тому числі на всі вісімнадцять об`єктів по АДРЕСА_3 (а.с.150-154).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду 20.06.2017 у справі №813/3566/16 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/67280911)(а.с.155-164), яка набрала законної сили 04.04.2018 відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/73346179 (а.с.165-177) визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Мельника Андрія Володимировича Комунального підприємства Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради, зокрема, за:

1) №30595920 від 22.07.2016 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нежитлової нерухомості - корпус №25, літ. Ц-1, по АДРЕСА_3 ; 2) №30595725 від 22.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості - корпус №10 вклад балонів літ. Ф-1, по АДРЕСА_3 ; 3) №30595501 від 22.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості - тимчасове електропостачання літ.П-1, по АДРЕСА_3 ; 4) №30595208 від 22.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості приміщення корпусу № 27 (літ. Д-2), по АДРЕСА_3 ; 5) №30594855 від 22.07.2016 на об`єкт нежитлової нерухомості будинок КДМ літ. Р-1, по АДРЕСА_3 ; 6) №30594282 від 22.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості ГРП літ. Н-1, по АДРЕСА_3 ; 7) №30593468 від 22.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості контора будуправління, літ. С-3, по АДРЕСА_3 ; 8) №30587734 від 22.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості корпус №29 (літ.З-1), по АДРЕСА_3 ; 9) №30587444 від 22.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості модуль Кісловодськ (літ. К-2), по АДРЕСА_3 ; 10) №30587038 від 22.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості корпус 28 (літ. Ж-1), по АДРЕСА_3 ; 11) №30586645 від 22.07.2016 на об`єкт нежитлової нерухомості мазутонасосна, літ. М-1, по АДРЕСА_3 ;

а також визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Новака Руслана Васильовича Комунального підприємства Сарненське бюро технічної інвентаризації Сарненської районної ради, зокрема, за: 12) №30716193 від 31.07.2016 про реєстрацію права власності на об`єкт нежитлової нерухомості корпус №1-А по вулиці Данила Галицького, буд. 25, м. Рівне; 13) №30716141 від 31.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості корпус №7-1 по АДРЕСА_3 ; 14) №30715953 від 31.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості насосна - А по АДРЕСА_3 ; 15) №30715935 від 31.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості корпус №19-А по вулиці Данила Галицького, буд. 25, м.Рівне; 16) №30715901 від 31.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості корпус 19 б/1 по АДРЕСА_3 ; 17) №30715828 від 31.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості корпус №9-1 по АДРЕСА_3 ; 18) №30715799 від 31.07.2016 - на об`єкт нежитлової нерухомості корпус №2-А по вулиці Данила Галицького, буд. 25, м. Рівне.

При цьому, судами під час розгляду справи №813/3566/16 було встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.02.2016 ВП №50312062, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, при примусовому виконанні ухвали Господарського суду Львівської області від 18.02.2016 року у справі №918/88/16, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ПП фірма Інтерекопласт, у межах суми звернення стягнення 21022644, 85 грн. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.07.2016 ВП №51658605, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, при примусовому виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 06.06.2016 у справі №918/88/16, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ПП фірма Інтерекопласт, у межах суми звернення стягнення 21022644, 85 грн. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.02.2015 у справі за №569/1909/15-к накладено арешт на майно, яке на праві приватної власності зареєстроване за ПП фірма Інтерекопласт, а саме: приміщення корпусу №19-Б, літера Т-1, реєстраційний номер №8405585; приміщення корпусу №7, літера Л-2, реєстраційний номер №8405866; насосна, літера У-1, реєстраційний номер №8759719; приміщення корпусу №1, літера Ш-1, реєстраційний номер №33463577; приміщення корпусу №2, літера Ю-6, реєстраційний номер №33464021; приміщення корпусу №9, літера Щ-2, реєстраційний номер №33464573; приміщення корпусу №19, літера Я-1, реєстраційний номер №33464828. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 07.09.2015 також було накладено арешт на вищенаведене нерухоме майно ПП фірма Інтерекопласт. Відомості про державну реєстрацію обтяжень щодо арешту майна ПП фірма Інтерекопласт на підставі вищезазначених рішень внесені до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними записами в наявній в матеріалах справи Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Проте, державним реєстратором Комунального підприємства Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Мельником Андрієм Володимировичем та державним реєстратором Комунального підприємства Сарненське бюро технічної інвентаризації Сарненської районної ради Новаком Русланом Васильовичем було здійснено державну реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, яке належало боржнику ПП фірма Інтерекопласт, що підтверджується відповідними записами в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта .

Задовольняючи позов у справі №813/3566/16, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної, виходив з того, що за наявності двох самостійних підстав для відмови у державній реєстрації права власності на нерухоме майно, державні реєстратори не мали правових підстав здійснювати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно боржника - ПП фірма Інтерекопласт, а тому рішення про таку реєстрацію є протиправними та підлягають скасуванню.

В червні 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинені записи про скасування права власності за ОСОБА_1 на решта 11 об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_3 , що були зареєстровані за нею у липні 2016 року на підставі ухвали Рівненського міського суду від 10.06.2016 по справі №569/14770/14-ц про затвердження мирової угоди та актів прийому - передачі майна і право власності на які не було скасовано на підставі ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 17.11.2016, а саме: корпус №25, літ. Ц-1; корпус №10 вклад балонів літ. Ф-1; тимчасове електропостачання літ.П-1; приміщення корпусу № 27 (літ. Д-2); будинок КДМ літ. Р-1,; ГРП літ. Н-1; контора будуправління, літ. С-3; корпус №29 (літ.З-1); модуль Кісловодськ (літ. К-2); корпус 28 (літ. Ж-1); мазутонасосна, літ. М-1; корпус №1-А.

24.06.2017 Головним управлінням ДФС у Рівненській області були прийняті податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на такі об`єкти нерухомості по АДРЕСА_3 за базовий (податковий) період - 2016 рік, зокрема: №259241-13 - на корпус 19 б/1 загальною площею 29,5 кв.м.; №259236-13 - корпус №2-А загальною площею 24092,6 кв.м. ; №259230-13 - будинок КДМ літ. Р-1, загальною площею 15,1 кв.м.; №259242-13 - корпус №25, літ. Ц-1, загальною площею 483,9 кв.м.; №259235-13 корпус №9-1 загальною площею 3646,2 кв.м.; №259229-13 - мазутонасосна, літ. М-1, загальною площею 164,7 кв.м.; №259238-13 - корпус №7-1 загальною площею 3539,9 кв.м.; №259239-13 - насосна - А загальною площею 162,9 кв.м.; №259226-13 - контора будуправління, літ. С-3, загальною площею 1110 кв.м.; №259228-13 - корпус 28 (літ. Ж-1), загальною площею 904,7 кв.м.; №259227-13 - приміщення корпусу № 27 (літ. Д-2), загальною площею 1046,1 кв.м.; №259233-13 - модуль Кісловодськ (літ. К-2), загальною площею 1280,3 кв.м.; №259240-13 - корпус №19-А загальною площею 45,1 кв.м. (а.с.187-193 та співставлення по площі - а.с.70).

Зазначені податкові повідомлення-рішення не були отримані позивачем, а надісланий на її ім`я податковим органом рекомендований лист повернувся відправнику з вказівкою про закінчення терміну зберігання (а.с.212-213).

14.03.2018 Головним управлінням ДФС у Рівненській області були прийняті податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на такі об`єкти нерухомості по АДРЕСА_3 за базовий (податковий) період - 2017 рік, зокрема: №0091819/5002-1716 - на будинок КДМ літ. Р-1, загальною площею 15,1 кв.м.; №0091818/5002-1716 - мазутонасосна, літ. М-1, загальною площею 164,7 кв.м.; №0091815/5002-1716 - корпус 19 б/1 загальною площею 29,5 кв.м.; №0091816/5002-1716 - корпус №25, літ. Ц-1, загальною площею 483,9 кв.м.; №0091810/5002-1716 - корпус №2-А загальною площею 24092,6 кв.м.; №0091813/5002-1716 - насосна - А загальною площею 162,9 кв.м.; №0091814/5002-1716 - корпус №19-А загальною площею 45,1 кв.м.; №0091811/5002-1716 - корпус №1-А загальною площею 36076 кв.м.; №0091821/5002-1716 - тимчасове електропостачання літ.П-1, загальною площею 66,2 кв.м.; №0091820/5002-1716 - корпус №10 вклад балонів літ. Ф-1, загальною площею 129,5 кв.м.; №0091822/5002-1716 - модуль Кісловодськ (літ. К-2), загальною площею 1280,3 кв.м.; №0091812/5002-1716 - корпус №7-1 загальною площею 3539,9 кв.м.; №0091809/5002-1716 - корпус №9-1 загальною площею 3646,2 кв.м.; №0091807/5002-1716 - корпус 28 (літ. Ж-1), загальною площею 904,7 кв.м.; №0091808/5002-1716 - ГРП літ. Н-1, загальною площею 71,2 кв.м.; №0091806/5002-1716 - приміщення корпусу № 27 (літ. Д-2), загальною площею 1046,1 кв.м.; №0091805/5002-1716 - контора будуправління, літ. С-3, загальною площею 1110 кв.м. (а.с.194-211 та співставлення по площі - а.с.69).

Зазначені податкові повідомлення-рішення не були отримані позивачем, а надісланий на її ім`я податковим органом рекомендований лист повернувся відправнику з вказівкою про закінчення терміну зберігання (а.с.2114-216).

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014, яким, зокрема, викладено в новій редакції статтю 266 Податкового кодексу України та введено новий податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 вказаного Кодексу (в редакції чинній на 1 січня 2015 року) ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує двох відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Як передбачено підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VІІІ від 24.12.2015, згідно з яким підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України викладено у такій редакції: ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

А з 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" №1791-VIII від 20.12.2016, згідно з яким максимальну ставку податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості зменшено з "трьох відсотків" до "1,5 відсотка".

Порядок обчислення суми податку встановлений нормою пункту 266.7. статті 266 Податкового кодексу України.

Так, зі підпунктом 266.7.1. цього пункту, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості; ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

За правилами підпункту 266.7.2 цього пункту, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

В силу вимог підпункту 266.8.1. пункту 266.8. статті 266 Податкового кодексу України, у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

З системного аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що у разі наявності об`єкта оподаткування з податку на нерухоме майно, платник податку, зобов`язаний сплатити суму податку обчисленого контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Ставка податку, визначена органом місцевого самоврядування, позивачем не оскаржується.

В свою чергу, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є, зокрема, фізичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до частини другої статті 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За правилами статті 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

В свою чергу, згідно з вимогами статті 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

За наведеного, особа вважається власником нерухомого майна з дати державної реєстрації виникнення відповідного права власності і до дати держаної реєстрації припинення такого права власності, включно.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, коли судом встановлена незаконність набуття права власності на відповідне нерухоме майно, то право власності особи на таке майно не припиняється, а скасовується. Відповідно до цього, особа взагалі не вважається власником відповідного майна, позаяк незаконне володіння не має під собою правових підстав.

Судом, встановлено, що спірні рішення прийняті стосовно об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_3 і право власності позивача на вказану нерухомість зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в липні 2016 року на підставі рішень державних реєстраторів, які постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №813/3566/16, яка набрала законної сили 04.04.2018 відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 визнано протиправними та скасовано.

При цьому, рішеннями судів, які набрали законної сили, констатована саме незаконність набуття позивачем права власності на усі вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

Крім того, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, були вчинені записи не про припинення права власності ОСОБА_1 на відповідні об`єкти нерухомого майна, що були зареєстровані за нею у липні 2016 року на підставі ухвали Рівненського міського суду від 10.06.2016 по справі №569/14770/14-ц про затвердження мирової угоди та актів прийому - передачі майна, а записи саме про скасування її права власності, як набутого неправомірно.

Поняття скасування права власності не тотожне поняттю припинення права власності, позаяк в останньому випадку відбувається перехід права власності від однієї особи до іншої, або ж зникнення самого об`єкта власності, а у випадку скасування права власності як незаконного, об`єкт повертається законному власнику, тобто сторони повертаються в першопочаткове становище, а права особи що неправомірно володіла певним об`єктом анульовуються, тобто вважаються такими що не виникли взагалі.

Колегія суддів звертає увагу, що право власності позивача на нерухоме майно, на площу якого відповідачем нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, скасовано на підставі судового рішення про незаконність його набуття, а тому на підставі вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що право власності позивача на нерухоме майно, на площу якого відповідачем нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, скасовано на підставі судового рішення про незаконність його набуття, то у позивача не могло виникнути обов`язку по сплаті податку, внаслідок відсутності самого об`єкту оподаткування.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 460/26/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді В. С. Затолочний
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 24.09.2020 року