Справа № 280/6123/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 вересня 2020 року Справа № 280/6123/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач (з урахуванням уточнень від 08.01.2020) просить суд скасувати рішення від 03.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів); податкові повідомлення-рішення від 03.10.2019 №, від 03.10.2019 №, від 03.10.2019 №, винесені відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначає, що штрафні санкції застосовано до нього за несвоєчасне перерахування податків (зборів) під час виплати заробітної плати. Водночас, позивач з такими висновками контролюючого органу не погоджується та вказує, що заробітну плату він виплачує готівкою із каси, при цьому відповідно до положень п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України перерахування податків (зборів) здійснюється протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). Крім того, акт перевірки складено неуповноваженою особою та підписано не всіма інспекторами, які проводили перевірку. За таких обставин, вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 16.12.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 13.01.2020 відкрито провадження у справі №280/6123/19; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, у поданому до матеріалів відзиві вказує, що у періоді, що перевірявся, ФОП ОСОБА_1 здійснював виплату працівникам доходів, нарахованих (сплачених) у зв`язку з відносинами трудового найму, що належать до категорії заробітної плати та прирівняних до неї виплат згідно з вимогами Закону України «Про оплату праці». Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 54-2 статті 54, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168, статті 171 Податкового кодексу України, а саме, у перевіреному періоді проводилася виплата доходів (заробітна плата), але не своєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 21332,44 гривень. Також встановлено порушення вимог підпункту 1.4. пункту 16і підрозділу 10 розділу XX, пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168, статті 171 Податкового кодексу України, а саме, не своєчасно перераховано військовий збір у розмірі 1775,86 гривень. За результатами перевірки контролюючим органом винесено оскаржувані рішення, які відповідач вважає правомірними та просить відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача надано пояснення (вх. від 11.02.2020 №6532), до яких додано додаткові документи та відповідь на відзив (вх. від 02.03.2020 №9762), в якій він спростовує аргументи відповідача.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця.

Головним управління ДПС у Запорізькій області з 09.08.2019 по 30.08.2019, на підставі пп. 20.1.4 п. 20 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, п. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 26.07.2019 №2650 та плану - графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 31.03.2016 по 31.12.2018 за результатами якої складено акт від 06.09.2019 р. № 6/08-01-33-05/ НОМЕР_1 .

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення позивачем вимог:

пункту 54.2 статті 54, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168, статті 171 Податкового кодексу України, в результаті чого у перевіреному періоді проводилася виплата доходів (заробітна плата), але не своєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 21 332,44 грн. (по даті виникнення податкового зобов`язання, тобто виплати доходу (зарплата) - момент виникнення податкового зобов`язання);

підпункту 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168, статті 171 Податкового кодексу України, в результаті чого у перевіреному періоді проводилася виплата доходів (заробітна плата), але не своєчасно перераховано військовий збір у розмірі 1 775,86 грн. (по даті виникнення податкового зобов`язання, тобто виплати доходу (зарплата) - момент виникнення податкового зобов`язання);

абзацу 2 пункту 8 статті 9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого у перевіреному періоді проводилася виплата заробітної плати не в повному обсязі, а також не своєчасно сплачено під час виплати єдиний внесок (авансові внески) у розмірі 30 979,59 грн. (по даті виплати доходу).

пункту 296.3 статті 296 Податкового кодексу України, в наслідок чого податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 1 півріччя 2016 року не подано.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 03.10.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 15 805,36 грн. за платежем «податок на доходи фізичних осіб» за порушення пункту 54.2 статті 54, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168, статті 171 Податкового кодексу України;

податкове повідомлення-рішення від 03.10.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1 323,23 грн. за платежем «військовий збір» за порушення підпункту 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168, статті 171 Податкового кодексу України;

податкове повідомлення-рішення від 03.10.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. за платежем «єдиний податок» за порушення пункту 296.3 статті 296 Податкового кодексу України;

рішення від 03.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), яким до позивача застосовано штраф у розмірі 3 097,96 грн. за порушення абзацу 2 пункту 8 статті 9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Не погодившись із вказаними рішеннями, позивач оскаржив їх до ДПС України, рішенням якої від 22.11.2019 №10449/6/99-00-08-06-01 у задоволенні скарги відмовлено.

Вважаючи вищезазначені рішення протиправними, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут й надалі - ПК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Стаття 168 ПК України визначає порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України).

Згідно з пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 186 ПК України (у редакції, яка діяла до 01.01.2017 року) якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до цієї норми (у редакції, яка діє з 01.01.2017) якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до пп. 168.1.6 п. 168.1 ст. 186 ПК України для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Відповідно до п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок (пп. «а»); нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом (пп. «ґ»).

Таким чином, податковий агент зобов`язаний перераховувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу у строки, встановлені ПК України.

Крім того, відповідно пп. 1.1-1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

В свою чергу, у пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України встановлено, що платниками податку, зокрема, є: податковий агент.

Відповідно до положень п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єкт оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Таким чином, податкові агенти, які виплачують фізичній особі дохід у вигляді заробітної плати, є платниками також військового збору, який сплачується із загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Слід зазначити, що підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 03.10.2019 № та від 03.10.2019 № слугували висновки контролюючого органу про несвоєчасне перерахування позивачем під час виплати доходу (заробітної плати) податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 21 332,44 грн. та військового збору у загальному розмірі 1 775,86 грн. (арк. 22, 24 акту перевірки).

Разом із тим, жодних пояснень, яким чином встановлено несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору, якими документами це підтверджується, наданий позивачем до матеріалів витяг з акту перевірки не містить. Відповідачем акту перевірки в повному обсязі до справи не надано.

При цьому, позивачем надано до матеріалів справи виписку з особового рахунку, з якого, зокрема, вбачається, що: військовий збір, утриманий із заробітної плати працівників за листопад 2016 року, перераховано ним 07.12.2016; податок на доходи фізичних осіб, утриманий із заробітної плати працівників за листопад 2016 року, перераховано ним 07.12.2016.

Водночас, в акті перевірки (арк. акту 22, 24) контролюючий орган вказує, що за період 07.12.2016 військовий збір та ПДФО своєчасно не перераховано, що спростовується випискою з банківського рахунку ФОП ОСОБА_1 .

Також, наданими до справи квитанціями підтверджується, що військовий збір та ПДФО сплачено позивачем 21.10.2016 (тобто протягом банківського дня, що настає за днем нарахування (виплати, надання) заробітної плати), при цьому контролюючий орган в акті перевірки посилається на несвоєчасну сплату позивачем даного податку та збору у період 20.10.2016.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 77 КАС України. відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.10.2019 № та від 03.10.2019 №, з огляду на підтвердження матеріалами справи хибність висновків контролюючого органу в частині несвоєчасного перерахування позивачем під час виплати доходу (заробітної плати) податку на доходи фізичних осіб та військового збору по строку 20.10.2016 та 07.12.2016, а також з огляду на те, що відповідач, на якого, як на суб`єкт владних повноважень покладено обов`язок доведення правомірності своїх рішень, не надав суду жодних пояснень та доказів, які б свідчили про обґрунтованість даних податкових повідомлень-рішень в іншій частині.

При цьому, стосовно наданих позивачем відомостей про виплату грошей та тверджень, що дата складання відомості не є тотожною даті виплати заробітної плати суд зазначає, що у вказаних відомостях не вказано дати фактичної виплати доходу (заробітної плати), а отже вони не є доказами у розумінні КАС України та не підтверджують обставини, на які посилається позивач.

Щодо рішення від 03.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), яким до позивача застосовано штраф у розмірі 3 097,96 грн. за порушення абзацу 2 пункту 8 статті 9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" слід зазначити про таке.

Так, за правилами абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Водночас, як вбачається із розрахунку штрафних санкцій до рішення від 03.10.2019 №, контролюючий орган дійшов висновку про несвоєчасну сплату позивачем ЄСВ, серед іншого, за період 06.11.2016 у розмірі 231,16 грн. та 07.12.2016 у розмірі 1 259,49 грн.

Разом із тим, наданою до матеріалів справи виписку з особового рахунку позивача за 07.12.2016 вбачається, що ЄСВ перераховано ним 07.12.2016, тобто своєчасно; з наданої квитанції від 04.11.2016 також встановлено, що ЄСВ сплачено без пропущення строку.

При цьому, жодних доказів, що ЄСВ у інші періоди сплачувався позивачем несвоєчасно, матеріали справи не містять; відповідач, як суб`єкт владних повноважень, жодних пояснень та доказів на підтвердження правомірності рішення від 03.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів) не надав, з огляду на що останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 03.10.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. за платежем «єдиний податок» за порушення пункту 296.3 статті 296 Податкового кодексу України слід зазначити про таке.

За правилами пункту 296.3 статті 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Доказів, що позивачем подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 1 півріччя 2016 року, до суду не надано, з огляду на що дані позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно посилань позивача на складання акту перевірки неуповноваженими особами, а саме фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області, хоча направлення на проведення перевірки видано Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» від 18.12.2018 №1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 № 846) (далі - Постанова №1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (пункт 2 Постанови № 1200).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 №537 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №846) утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби та реорганізовані деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби.

Згідно з пунктами 3, 4 цієї постанови територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються.

Відповідно з додатками 1, 2 Постанови №537 утворюється Головне управління ДПС у Запорізькій області. Головне управління ДФС у Запорізькій області реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р установлено можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 N 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики.

Головне управління ДПС у Запорізькій області розпочало виконання функцій і повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на підставі наказу ДПС України "Про початок діяльності Державної податкової служби" від 28.08.2019 №36.

Враховуючи, що Головне управління ДПС у Запорізькій області є правонаступником Головного управління ДФС у Запорізькій області, відповідач мав право на проведення перевірки на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 26.07.2019 №2650, а тому дані зауваження позивача судом відхиляються.

Стосовно тверджень позивача про те, що акт перевірки не підписано одним із інспекторів слід зазначити, що в акті перевірки міститься застереження, що головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_2 з 02.09.2019 по 16.09.2019 перебувала у щорічній відпустці; крім того, окремі недоліки акту перевірки не можуть слугувати самостійною підставою для скасування винесених на його підставі податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищенаведеного у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 03.10.2019 № та від 03.10.2019 №.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 03.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів).

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 22.09.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко