Справа № 525/275/20
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 р.Справа № 525/275/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Ячало Ю.І., смт. Велика Багачка, повний текст складено 09.06.20 року по справі № 525/275/20

за позовом ОСОБА_1

до Офісу великих платників податків ДПС , Начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби Феденко Галини Михайлівни

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач 1), начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби Феденко Галини Михайлівнив (далі - відповідач 2), в якій просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 28 лютого 2020 року та закрити провадження по справі.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.06.2020 позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2020 року, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби Феденко Галиною Михайлівною, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у сумі 3400,00 гривень, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені нею витрати по сплаті судового збору розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Офісу великих платників податків ДПС.

Офіс великих платників податків ДПС, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне та неповне з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для належного вирішення справи, неправильне та неповне дослідження наявних у справі доказів, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: п.п. 2 п. 6 гл. II Постанови НБУ від 29.12.2017 №148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», ст.ст. 72-76, ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції при розгляді справи зроблено неправомірний висновок про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відомостей про об`єктивну сторону правопорушення щодо зазначення дати, часу та місця вчинення правопорушення.

Проте, вищевикладений висновок суду першої інстанції не містить належної правої оцінки наданим доводам та доказам відповідача.

Так, за результатами встановлених порушень в ході проведення фактичної перевірки, посадовою особою Офісу ВПП ДПС складено протокол про адміністративне правопорушення від 20.02.2020 № 63 відносно генерального директора ПП «БІАГР» ОСОБА_1 за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

Протокол від 20.02.2020 № 63 складено відповідно до ст. 256 КУпАП, в якому чітко визначено суть порушення, а також у відповідній графі «дата, час і місце вчинення порушення» зазначено, що дата, час і місце вчинення порушення встановлено актом перевірки від 20.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 належним чином було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 28.02.2020 у приміщенні Офісу ВПП ДПС за адесою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, о 14 год. 30 хв., що засвідчено підписом у відповідному розділі протоколу. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилася, тому справу про адміністративне правопорушення розглянуто без її присутності.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 28.02.2020 начальником Харківського управління Офісу ВПП ДПС Феденко Г.М. і винесено оскаржувану позивачем постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у сумі 3400.00 грн.

Окрім того, судом першої інстанції при розгляді справи зроблено неправомірний висновок про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, оскільки встановлене порушення під час проведення фактичної перевірки має характер триваючого правопорушення, в зв`язку з тим, що посадова особа, яка вчинила дії щодо здійснення готівкових розрахунків з перевищенням встановлених законодавством обмежень, перебувала далі у стані безперервного продовження цих дій в період з 15.07.2019 по 30.11.2019. Такі дії посадової особи безперервно порушували закон, а саме норми Положення 148, протягом періоду з 15.07.2019 по 30.11.2019.

Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.06.2020 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник позивача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, вважає її доводи безпідставними, а рішення суду першої інстанції - повністю законним та обґрунтованим. Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.06.2020 - без змін.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Представник позивача та відповідачі повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи на електронні адреси.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів ст. 229 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на посаді генерального директора ПП "Білоцерківська агропромислова група", тобто є посадовою особою, яка зобов`язана забезпечити дотримання чинного законодавства підлеглими працівниками.

28 лютого 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби Феденко Галиною Михайлівною, генерального директора ПП "Білоцерківська агропромислова група" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: село Білоцерківка, Великобагачанського району, Полтавської області, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП за порушення п. п. 2 п. 6 Постанови НБУ від 29.12.2017 року № 148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" (із змінами та доповненнями), а саме, за порушення порядку проведення розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою: перевищення граничних сум розрахунків готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами суб`єкта господарювання з фізичними особами.

Даною постановою за вищевказане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 гривень, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 163-15 КУпАП (а.с. 8, 74).

Не погодившись з вказаною постановою відповідача від 28.02.2020, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем була порушена процедура розгляду справи, а сама постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення прийнята поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП (далі по тексту КУпАП) основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

В даному випадку, оскарженою постановою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч. 1 ст. 163-15 КУпАП за порушення вимог п. п. 2 п. 6 Постанови НБУ від 29.12.2017 року № 148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" (із змінами та доповненнями).

Частиною 1 статті 163-15 КУпАП передбачено відповідальність за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Таким чином, вказаною нормою передбачено настання відповідальності у разі порушення особою порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги).

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ст. 234-2 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 ст.132-1 КУпАП, розглядають податкові органи. Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ході розгляду справи колегією суддів оглянуто належним чином засвідчену копію матеріалів, на підставі яких було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 28 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 57-75), що складається з: 1) Акту (довідки) перевірки від 11 лютого 2020 року ПП "Білоцерківська агропромислова група" із додатками до акта (а.с. 57-61); 2) листа-вимоги від 18.02.2020 (а.с. 62); 3) листа-вимоги від 20.02.2020 (а.с. 63); 4) листа - відповіді на вимогу (а.с. 64); 5) листа - відповіді на вимогу (а.с. 65); 6) протоколу № 63 від 20 лютого 2020 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП (а.с. 68); 7) ордера серії ПТ № 143046 від 28 лютого 2020 року на надання правової допомоги ОСОБА_1 , адвоката Цикаришвілі Б. Т. - свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, витяг з договору про надання правової допомоги (а.с. 69, 70); 8) клопотання про закриття адміністративного провадження від 28.02.2020 за підписом захисника; 9) Акту № 61 від 28.02.2020 про неявку ОСОБА_1 для участі у розгляді справи, яка була призначена до розгляду на 14 годину 30 хвилин за адресою: вулиця Благовіщенська, 30, місто Харків; 10) постанови про накладення адміністративного стягнення від 28 лютого 2020 року, винесеної начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби Феденко Галиною Михайлівною, відносно генерального директора ПП "Білоцерківська агропромислова група" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП (а.с. 74); 11) відмітки про належне поштове повідомлення (а.с. 75).

При дослідженні копій вказаних матеріалів встановлено, що вони містять відповідне клопотання від 28 лютого 2020 року про закриття адміністративного провадження, підписане захисником особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, зважаючи, що вказане клопотання не містить жодних відміток, як то реєстрація, резолюція та інше, проте знаходиться в хронологічній послідовності перед актом про неявку особи для участі у розгляді справи, колегія суддів дійшла висновку, що дане клопотання подано до початку розгляду справи.

Однак, оскаржувана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності розглянуто зазначене вище клопотання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно звернув увагу не недотримання відповідачем процедури при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Також, колегія суддів зауважує на той факт, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 68) не містить відомостей про об`єктивну сторону правопорушення щодо зазначення дати, часу та місця вчинення правопорушення.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що дата і час вчинення адміністративного правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 63 від 20 лютого 2020 року ототожнена із датою і часом проведення перевірки приватного підприємства, з чим колегія суддів не може погодитися з огляду на наявність відповідних відомостей, які долучені в якості додатків до протоколу, що вказують на встановлення точних даних про час, коли було здійснення перевищення граничних сум розрахунків готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами суб`єкта господарювання з фізичними особами, а саме: додаток 2 до Акту перевірки від 11 лютого 2020 року ПП "Білоцерківська агропромислова група" вказує на наявність порушень п. п. 2 п. 6 Постанови НБУ від 29.12.2017 року № 148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", останнє порушення вказаної постанови зафіксовано 30.11.2019 року, фізична особа ОСОБА_2 , від якої прийнято готівкові кошти більше ніж на 50000,00 гривень за день.

Окрім того, відповідачем при винесенні постанови не враховано приписи ст. 38 КУпАП, якою встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Так, згідно з частиною першою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення».

Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Проаналізувавши обставини справи та юридичний склад правопорушення, вчиненого позивачем, колегія суддів дійшла висновку, що порушення порядку проведення розрахунків, зокрема, перевищення граничних сум розрахунків готівкою протягом одного робочого дня за одним або кількома платіжними документами суб`єкта господарювання з фізичними особами, є разовим правопорушенням, оскільки таке правопорушення не має триваючого характеру й завершується у момент здійснення розрахунку (в даному випадку, це дата останньої виписки щодо здійснення операції - 30 листопада 2019 року).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 24 січня 2019 року у справі №203/28/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 158/286/17, від 19 травня 2020 року у справі № 404/1794/16-а (2-а/404/924/16).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що, в даному випадку, виявлене правопорушення є триваючим, є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки контролюючим органом прийнято спірну постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП (28 лютого 2020 року), така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.06.2020 року по справі № 525/275/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич