Справа № 540/1482/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1482/20

Категорія: 109020100 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 15.06.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, виконавчого комітету Щасливецької сільської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Щасливцевської сільської ради (далі Щасливцевська СР), виконавчого комітету Щасливецької СР про:

- визнання протиправним та скасування рішення №2263 від 12 травня 2020 року, прийняте 117 сесією Щасливцевської СР 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року;

- зобов`язання Щасливцевську СР надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року;

- зобов`язання Щасливцевську СР подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- постановлення окремої ухвали щодо ініціювання притягнення до відповідальності, передбаченої законом посадових осіб Щасливцевської СР, які ПОВТОРНО грубо порушили земельне законодавство при ПОВТОРНІЙ відмові у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою з НЕПЕРЕДБАЧЕНИХ ЗАКОНОМ ПІДСТАВ та - за НЕВРАХУВАННЯ ПРАВОВИХ ВИСНОВКІВ РІШЕННЯ Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року по справі №540/422/20.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, Виконавчого комітету Щасливцевської СР про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснено позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснено позивачу право на звернення до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою у порядку ст. 383 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що предметом даного позову є визнання спірного рішення Щасливцевської СР від 12 травня 2020 року №2263 року протиправним та його скасування. Таким чином, висновок суду першої інстанції в частині того, що спір у даній справі виник про той самий предмет, що і в справі №540/422/20, в якому предметом позову було визнання протиправним рішення №2079 від 31 січня 2020 року - є невірним і таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. В даному випадку права та обов`язки виникли щодо різних предметів спору і як наслідок у даних правовідносинах не можна застосовувати положення п.2 ч.1 ст. 170 КАС України.

Крім того, з системного аналізу ст. 383 КАС України вбачається, що позивач має право (а не обов`язок) звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС. Отже, наявність підстав для звернення позивача в порядку ст. 383 КАС України, не позбавляє позивача права на звернення до суду із таким позовом в загальному порядку.

Щасливцевська СР не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Предметом спору у даній справі є рішення Щасливцевської СР, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року.

Разом з тим, 18 лютого 2020 року позивач вже звертався до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Щасливцевської СР, в якому просив:

- визнати дії Щасливцевської СР щодо порушення місячного терміну розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської СР, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року - протиправними;

- визнати протиправною відмову Щасливцевської СР у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської СР, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року (Я/1226-01.01 від 11 грудня 2019 року);

- визнати протиправним та скасувати рішення №2079 від 31 січня 2020 року, прийняте 109 сесією Щасливцевської СР 7 скликання, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання від 11 грудня 2019 року (Я/1226-01.01 від 11 грудня 2019 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської СР, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року;

- зобов`язати Щасливцевську СР надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської СР, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року.

Тобто, з позовними вимогами, які за своєю метою про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою є аналогічними вимогам даного позову.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №540/422/20 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення №2079 від 31 січня 2020 року, прийняте 109 сесією Щасливцевської СР 7 скликання, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання від 11 грудня 2019 року (Я/1226-01.01 від 11 грудня 2019 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської СР, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року.

Зобов`язано Щасливцевську СР повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року у встановленому законодавством порядку та прийняти рішення, відповідно до ст. 118 ЗК України, з урахуванням правових висновків суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтовуючи даний позов, позивач посилається на протиправні дії відповідача щодо виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року в справі №540/422/20. Зазначає про повторну відмову в задоволенні його клопотання від 11 рудня 2019 року та прийняття рішення з підстав, які були визнані протиправним в рамках справи №540/422/20. Фактично при розгляді даного позову суд має повторно дослідити і встановити наявність/відсутність протиправності в рішенні відповідача при розгляді тієї самої заяви з тими ж документами, що і при відмові, яка була предметом розгляду в справі №540/422/20, повторно перевіряти правомірність відмови, вчиненої відповідачем з тієї ж підстави, що в рішенні, яке досліджено в справі №540/422/20.

Разом з цим, суд першої інстанції звернув увагу позивача на те, що нормами ст. 383 КАС України встановлено особливий порядок розгляду заяв позивача щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 170, 243, 248 КАС України.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Слід зазначити, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

З аналізу викладено вбачається, що при вирішенні судом питання про відмову у відкритті провадження у справі, з підстав наявності таких, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі, необхідним є встановлення обставин ухвалення таких рішень.

Судовою колегією встановлено, що 31 січня 2020 року Щасливцевська СР прийняла рішення на 109 сесії №2079 про відмову в задоволені заяви ОСОБА_1 (№Я/1226-01.01 від 11 грудня 2019 року), у зв`язку з тим, що на запитуєму земельну ділянку вже рішенням 77 сесії 7 скликання №1269 від 02 жовтня 2018 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її у власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд іншій особі.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що у рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №540/422/20, суд зазначив той факт, що на запитувану позивачем земельну ділянку вже був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не є підставою відмови у наданні дозволу позивачу. Положення ЗК України не встановлюють жодних обмежень щодо надання таких дозволів, крім випадків визначених положеннями ч.7 ст. 118 ЗК України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, відповідач має право видати двом різним особам дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення однієї земельної ділянки. Твердження позивача про те, що вибрана ним земельна ділянка юридично та фактично вважається вільною, відповідач не спростував. Тому підстав для відмови позивачу у наданні дозволу у відповідача не було.

Натомість, 12 травня 2020 року, повторно розглянувши, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №540/422/20, клопотання фізичної особи громадянина ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та надані документи, враховуючи рішення №1269 від 02 жовтня 2018 року, прийняте 77 сесією Щасливцевської СР 7 скликання, керуючись ст.ст. 12, 19, 38, 39, 118, 121 ЗК України та ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сесія сільської ради, вирішила:

"Відмовити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у зв`язку з наданням дозволу іншій особі."

Враховуючи вищевикладене, судова колегія звертає увагу, що підстави для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність позивачу в обох випадках є одні й ті ж самі: " надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її у власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд іншій особі".

Даній підставі вже було надано оцінку Херсонським окружним адміністративним судом у справі №540/422/20, та які не було враховано відповідачем при прийнятті рішення на виконання вищезазначеного рішення.

Крім того, в даних спірних правовідносинах при прийнятті обох рішень (31 січня 2020 року та 12 травня 2020 року) відповідачем розглядалося одне клопотання ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року №Я/1226-01.01

Отже, в даному випадку має місце неналежне виконання відповідачем рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №540/422/20, що набрало законної сили.

Доводи апелянта, що позови не являються тотожними є безпідставними, оскільки спір у даній справі є тотожним спору у справі №540/422/20, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що убачається з письмових доказів, доданих до позову.

Обраний позивачем спосіб захисту в даній справі по суті є способом виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №540/422/20, що набрало законної сили.

Так, судова колегія зазначає, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судова колегія зазначає, що з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку визначеному ст. 383 КАС України.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, в даній справі, що розглядається, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому позивач повинен звернутись до суду в рамках адміністративної справи №540/422/20 з заявою в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Судова колегія зазначає, що у разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (передбаченого ст. 383 КАС України) - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року по справі №580/1264/19.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно відмови у відкритті провадження у даній справі.

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Зокрема, у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі "Hirvisaari v. Finland", заява №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.