Справа № 638/9356/20
Суддя: Цвірюк Д. В.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/9356/20
Провадження № 2-а/638/273/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лактіонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова заяву позивача про відвід головуючого судді у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харків про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харків про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні позивачем заявлено відвід головуючому судді Цвірюку Д.В. від участі у даній справі. На думку ОСОБА_1 обставиною, що свідчить про упередженість судді є надання представнику відповідача часу для подання доказів направлення позивачу відзиву на позовну заяву, а також доказів поважності причин пропуску строку для подання відзиву.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку представника відповідача, який вважав заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.36 КАС України.

Згідно ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 39 КАС України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Разом із цим відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що заявник в якості підстав для відводу судді по суті посилається на незгоду з процесуальним рішенням судді, а саме надання представнику відповідача часу для подання доказів направлення позивачу відзиву на позовну заяву, а також доказів поважності причин пропуску строку для його подання.

Однак, суд вважає зазначене посилання в обґрунтування підстав для відводу судді безпідставним, оскільки згідно з частиною 4 ст.36 КАС України незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позивачем заявлено відвід судді безпосередньо в судовому засіданні, з підстав незгоди з процесуальним рішенням, що не є підставою для відводу, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому в задоволенні заяви про відвід головуючого у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.36-38, 40 КАС України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харків про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 23.09.2020 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк