Справа № 640/10339/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Київ № 640/10339/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

за позовомОСОБА_1
доПриватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича
третя особа проТовариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» визнання протиправними та скасування постанов,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (далі - Приватний виконавець Клименко Р.В., відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020 року № 61901776, відповідно до якої стягується заборгованість в розмірі 15327,87 (п`ятнадцять тисяч триста двадцять сім) гривень 87 копійок, стягнення та виконавчий збір /основна винагорода приватного виконавця в розмірі 1532,79 (одна тисяча п`ятсот тридцять дві) гривні 79 копійок;

- постанову від 23.04.2020 року № 61901776 про розмір мінімальних витрат відповідно до якої визначено до стягнення сума мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 (триста) гривень 00 копійок;

- постанову від 23.04.2020 року № 61901776 про стягнення з боржника основної винагороди відповідно до якої визначено до стягнення сума 1532,79 (одна тисяча п`ятсот тридцять дві) гривні 79 копійок;

- постанову від 23.04.2020 року № 61901776 про арешт коштів боржника на рахунках в банківських установах: КБ «Приватбанк», ПАТ «ОТП банк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфабанк», АТ «Райффайзен банк АВАЛЬ», АТ «Універсалбанк», в тому числі на пенсійний рахунок відкритий в КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 , МФО 305299, РНОКПП НОМЕР_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 61901776 відкрита з порушенням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не за місцем проживання боржника.

Також, позивач зазначає, що відповідач не мав право накладати арешт на рахунок відповідно до якого позивачу нараховуються пенсійні виплати, тим самим порушуючи права позивача, позбавляючи останнього соціальних виплат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2020 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви на виконання ухвали Окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 04.06.2020 року.

Одночасно до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», третя особа),

04 червня 2020 року у зв`язку із неявкою сторін в судове засідання, суд в порядку передбаченому статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Станом на дату винесення рішення у справі відповідач не подав суду відзив на адміністративний позов, водночас 04 червня 2020 року на виконання ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачем надано копії матеріалів виконавчого провадження № 61901776.

Також, станом на дату вирішення справи, пояснень по суті позовних вимог від третьої особи не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено кредитний договір № 001-28353-100214 з лімітом кредитної лінії 15 000 грн.

27 квітня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги за кредитними договорами № 408/К відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» є правонаступником усіх прав і обов`язків по кредитним договорам, зокрема і кредитному договору від 10.02.2014 року № 001-28353-100214.

У зв`язку із наявністю заборгованості у позивача по кредитному договору від 10.02.2014 року № 001-28353-100214 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис від 25.03.2020 року № 4330 про звернення стягнення з позивача (боржник) на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» (стягувач) у розмірі 15 327,87 грн. (борг за договором 14 827,87 грн., плата за вчинення виконавчого напису 500,00 грн.)

23 квітня 2020 року відповідачем на підставі заяви ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» від 06.04.2020 року № 1525/ПВ/20 відкрито виконавче провадження № 61901776 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 25.03.2020 року № 4330 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 15 327,87 грн.

Одночасно, відповідачем було винесено постанову від 23.04.2020 року №61901776 про арешт коштів боржника на рахунках в банківських установах: КБ «Приватбанк», ПАТ «ОТП банк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфабанк», АТ «Райффайзен банк АВАЛЬ», АТ «Універсалбанк».

Також, 23 квітня 2020 року відповідачем винесені постанови про розмір мінімальних витрат відповідно до якої визначено до стягнення сума мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн.; та постанову про стягнення з боржника основної винагороди відповідно до якої визначено до стягнення сума у розмірі 1532,79 грн.

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, вважаючи постанови приватного виконавця від 23.04.2020 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404- VIII (далі - Закон №1404) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 3 № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини 4 статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Згідно статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Так, частиною 1 статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року № 1403-VІІІ (далі - Закон № 1403) встановлено, що фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону № 1403 про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону № 1403 встановлено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3 та 6 статті 25 Закону № 1403 виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Частиною 1 статті 19 Закону №1404 передбачено, серед іншого, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

За правилами частин 1 та 2 статті 24 Закону №1404 виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятись ним на всій території України.

Відповідно до частини 1стаття 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до частини 3 стаття 26 Закону № 1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 61901776, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» звертаюсь до відповідача із заявою про примусове виконання рішення від 06.04.2020 року № 1525/ПВ/20 просив відкрити провадження щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 25.03.2020 року № 4330, за місцем проживання (перебування) боржника, вказуючи при цьому адресу проживання позивача - 03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53.

Одночасно, разом із вказаною заявою та виконавчим написом, стягувачем було надано відповідачу копію договору № 001-28353-100214 на підставі якого такий виконавчий напис було вчинено.

Суд акцентує увагу, що у кредитному договорі № 001-28353-100214 адресою проживання ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_1 .

Натомість, у виконавчому написі приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 25.03.2020 року № 4330, вказано дві адреси боржника, а саме: адреса реєстрації боржника: АДРЕСА_1 та адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, позивач наполягав, що адреса АДРЕСА_4, йому невідома, за даною адресою він ніколи не проживав, а за адресою АДРЕСА_4 знаходиться офіс Приватного акціонерного товариства "Київстар", а відтак така адреса не може вважатись дійсною адресою проживання позивача.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять жодної інформації, з якої б вбачалось, що позивач дійсно проживав за зазначеною адресою у м. Києві.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV (далі - Закон № 1382) місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Положеннями статті 6 Закону №1382 визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI (далі - Закон №5492) інформація про особу її персональні данні, зокрема її місце проживання містяться в Єдиному демографічному реєстрі.

Відповідно до частини 5 статті 18 Закону № 1404 під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

З огляду на зазначене вбачається, що приватному виконавцю надано право користування Єдиним державним демографічним реєстром для підтвердження місця проживання боржника.

Згідно пункту 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Так, приватний виконавець в порядку передбаченому статтею 24 Закону № 1404 при відкритті виконавчого провадження має пересвідчитись, що місце проживання або перебування боржника віднесено до його виконавчого округу, за інших умов повернути виконавчий документ стягувачу в поряду статті 4 зазначеного Закону.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено місце проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 , а відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження його проживання за адресою АДРЕСА_4 , суд дійшов до переконання, що виконавчий напис нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 25.03.2020 року № 4330 мав бути повернутий відповідачем без прийняття до виконання.

Таким чином, враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020 року № 61901776.

Також, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування постанови від 23.04.2020 року № 61901776 про розмір мінімальних витрат, постанови від 23.04.2020 року № 61901776 про стягнення з боржника основної винагороди, та постанови від 23.04.2020 року № 61901776 про арешт коштів боржника на рахунках в банківських установах: КБ «Приватбанк», ПАТ «ОТП банк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфабанк», АТ «Райффайзен банк АВАЛЬ», АТ «Універсалбанк», в тому числі на пенсійний рахунок відкритий в КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_3 , МФО 305299, РНОКПП НОМЕР_2 , з огляду на те, що вони є похідними від попередньої.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких підлягають відшкодуванню або оплаті витрати позивача - не суб`єкта владних повноважень при задоволенні адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2 522,40 грн., що підтверджується квитанціями від 07.05.2020 року № 21604, від 19.05.2020 року № 49211, від 19.05.2020 № 49266, що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи задоволення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича у розмірі 2 522,40 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати:

- Постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020 року № 61901776, заяви ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» від 06.04.2020 року № 1525/ПВ/20;

- Постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича про розмір мінімальних витрат від 23.04.2020 року № 61901776;

- Постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича про стягнення з боржника основної винагороди від 23.04.2020 року № 61901776;

- Постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 23.04.2020 року № 61901776 про арешт коштів боржника на рахунках в банківських установах: КБ «Приватбанк», ПАТ «ОТП банк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфабанк», АТ «Райффайзен банк АВАЛЬ», АТ «Універсалбанк», в тому числі на пенсійний рахунок відкритий в КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 , МФО 305299, РНОКПП НОМЕР_2 .

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (місцезнаходження: 02094, місто Київ, вулиця Поправки Юрія, будинок 6, офіс 31) судовий збір у розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко