Справа № 520/3684/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 р. № 520/3684/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Комарова М.С.,

представника відповідача Коробкової Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2020 року Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.12.2019 № видане Офісом великих платників податків ДПС.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що податкове повідомлення-рішення від 12.12.2019 №, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Офіс великих платників податків Державної податкової служби, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибув, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позовної заяви заперечувала та просила відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Офісом великих платників податків Державної податкової служби проведено камеральну перевірку Акціонерного товариства "Харківобленерго" з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на прибуток підприємства за період з 16.08.2019 року по 07.10.2019 року, за результатом якої складено акт №150/28-10-54-06-12/00131954 від 13.11.2019 року.

Згідно висновків акту перевірки встановлено затримку сплати АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за період з 16.08.2019 року по 07.10.2019 року (зведені дані в додатку №1), чим порушено п.57.1 ст.57 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями.

На підставі висновків викладених в акті перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 12.12.2019 року №.

Вважаючи, оскаржуване рішення протиправним позивач, звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 року у справі № 820/1291/16 з АК "Харківобленерго" стягнуто податковий борг у сумі 46372711,37 грн., який виник до 31.08.2016 року.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень вищевказане рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 року розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1291/16 щодо стягнення податкового боргу у сумі 46372711,37 грн. (34560842,16 грн. з податку на додану вартість та 11811869,21 грн. з податку на прибуток підприємств) строком на 27 місяців, починаючи з 01.10.2016, зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами у розмірі 1717507,83 грн. (1280031.19 грн. з податку на додану вартість та 437476,64 грн. з податку на прибуток підприємств), останній платіж у розмірі 1717507,79 грн. (1280031,22 грн. з податку на додану вартість та 437476,57 грн. з податку на прибуток підприємств), у період з 01.10.2016 по 31.12.2018.

Так, сплачені позивачем платежі, а саме: 30.08.2018 року у сумі 424782,94 грн., 27.09.2018 у сумі 424782,94 грн., 31.10.2018 у сумі 424782,94 грн., були сплачені в рахунок погашення податкового боргу на виконання вказаної вище ухвали Харківського окружного адміністративного суду про розстрочення виконання постанови у справі №820/1291/16, що підтверджується платіжними дорученнями.

Як вказано відповідачем, у періоді, що перевірявся, здійснено погашення боргу з податку на прибуток у сумі 11961158,68 грн. у тому числі по податковій декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року - 8771721,44 грн., по податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2018 року - 1915088,42 грн., по рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016 року № 820/1291/16 - 1274348,82 грн.

Також, відповідачем зазначено, що по інтегрованій картці платника з податку на прибуток зазначені платежі погасили недоїмку з податку на прибуток у сумі 11961158,68 грн. по податковій декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року від 01.08.2018 №, податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2018 року від 07.11.2018 №, по рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016 року № 820/1291/16 і як результат була нарахована штрафна санкція у сумі 2392231,74 грн.

При цьому, відповідачем не заперечувалось, що вищезазначені платежі останнім, зараховані в рахунок погашення податкового боргу по податковій декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року від 01.08.2018 №, податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2018 року від 07.11.2018 № замість по рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016 р. № 820/1291/16.

Також судом встановлено, що податковий борг по податковій декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року від 01.08.2018 №, податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2018 року від 07.11.2018 № позивачем не погашався.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Суд зауважує, що судом розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/1291/16 строком на 27 місяців, починаючи з 01.10.2016 року, зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами в розмірі 1717507,83 грн.

Отже, вказаним рішенням було чітко визначено, що обов`язок сплати виникає протягом 27 місяців до кінця кожного місяця.

Так, згідно з п. 3.1 ст. 3 ПК України податкове законодавство складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Згідно п. 87.9. ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що законодавець чітко визначив підстави, в разі наявності яких податковий орган має право самостійно визначити напрямок зарахування коштів сплачених платником податку, а саме - наявність податкового боргу (згідно положень п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом), а також визначив, що податковий орган має право направити сплачені платником податку кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Тобто борг, який виник календарно раніше підлягає погашення в першу чергу, а також чітко зазначено джерела, з яких податковий орган має право отримати кошти на погашення податкового боргу, перелік яких є вичерпним, а саме - за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу, та за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 у справі № 820/1291/16 з АК "Харківобленерго" стягнуто податковий борг у сумі 46372711,37 грн., який виник ще до 31.08.2016. Отже, відповідно до приписів ч. 4 ст. 78 КАС України, факт наявності у позивача податкового боргу, який виник до 31.08.2016 року, є таким, що не підлягає доведенню.

Таким чином, зарахування відповідачем зазначених вище сум у погашення податкового зобов`язання по податковій декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року від 01.08.2018 №, податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2018 року від 07.11.2018 № замість по рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 28.10.2016 р. № 820/1291/16, є таким, що не відповідає вимогам п. 87.9. ст. 87 ПК України, оскільки відповідачем порушено порядок черговості зарахування коштів, сплачених платником податку.

Щодо посилання відповідача на Наказ Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 р. за № 751/28881), суд зазначає наступне.

Так, Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422 визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Тобто, Порядок жодним чином не регламентує час виникнення податкового боргу та порядок його погашення, які регламентуються відповідними положеннями ПК України, та містить лише правила відображення ІКП податковим органом відповідних даних.

При цьому, положення п. 87.9. ст. 87 ПК України не містять відповідної відсилки на зазначений Порядок.

Відповідно до абз. 4 пп. 1 п. 3 розділу VI Порядку погашення суми розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) здійснюється у загальному порядку погашення згідно з черговістю виникнення.

В Податковому кодексі України також зазначає про необхідність погашення розстроченого податкового боргу у загальному порядку погашення згідно з черговістю виникнення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необгрунтованість вищевказаних посилань відповідача.

Враховуючи те, що норми ПК України не ототожнюють юридичні наслідки декларування у бік зменшення самостійно задекларованого платником податків платежів з податку на прибуток з юридичним наслідком несвоєчасної оплати самостійно обчисленого платником і узгодженого шляхом подачі податкової декларації податкового зобов`язання

Таким чином, в даному випадку відсутній факт несвоєчасної сплати.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, застосування п. 126.1 ст. 126 ПК України можливе лише за наявності погашення простроченого податкового боргу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Проте відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів належними та допустимими доказами правомірність встановлених за наслідком проведеної перевірки висновків про порушення позивачем вимог діючого законодавства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про неправомірність застосування до позивача штрафних санкції на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 12.12.2019 року № видане Офісом великих платників податків ДПС є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачами, не доведено правомірності прийнятих рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, буд. 11г, м. Київ, 04119) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.12.2019 року № видане Офісом великих платників податків Державної податкової служби.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної податкової служби (, вул. Дегтярівська, буд. 11г, м. Київ, 04119) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (, вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037) сплачений судовий збір в сумі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 25.09.2020 року.