Справа № 200/14622/19-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 вересня 2020 р. Справа №200/14622/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , що подана в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо відмови в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до заяви від 20.08.2019; зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 20.08.2019 з урахуванням заборгованості, що виникла з 19.02.2019.

Рішенням суду від 07.02.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до заяви від 20.08.2019. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд.23) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 20.08.2019. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд.23) судовий збір у розмірі 384,20 грн. на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020 залишено без змін рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.02.2020 по цій справі.

25.05.2020 у справі видано позивачу виконавчі листи.

03.09.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, в частині не виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6788/20-а та порушення прав на нарахування та виплату щомісячної адресної допомоги, підтверджених цим рішенням суду. В обґрунтування заявленої заяви позивач зазначає, що відповідачем рішення суду добровільно не виконав, не здійснив жодних дій, спрямованих на проведення нарахування та виплату щомісячної адресної допомоги. 08.07.2020 державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №62495306, але відповідач вимоги держвиконавця також не виконав, проігнорував і від виконання рішення суду відмовився.

23.09.2020 від позивача на адресу суду надійшло клопотання, в якому позивач просив вважати «№200/6788/20-а» зазначений у вступній та резолютивній частині заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення права позивача, підтверджених таким рішенням суду як номер справи «№200/14622/19-а».

У зв`язку з перебуванням судді з 17.08.2020 по 15.09.2020 у відпустці, розгляд заяви здійснено 23.09.2020.

Вирішуючи вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Судовим рішенням по справі №200/14622/19-а зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 20.08.2019.

Як вбачається з листа Управління від 29.07.2020 №29-01-14/5869 здійснити виплати ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги призначеної на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/14622/19-а не можливо, у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на зазначені цілі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем, на виконання рішення суду 07.02.2020, фактично не вирішено питання з приводу виплати позивачу щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" за заявою від 20.08.2019 у відповідності до рішення суду, а бездіяльність щодо невиконання рішення суду є такою, що порушує права та інтереси позивача.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення відповідача до розпорядника коштів вищого рівня, з метою запиту додаткових фінансових коштів для здійснення виплати заборгованості позивачу.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку щодо протиправної бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.02.2020 у справі №200/14622/19-а. Судом встановлено протиправну бездіяльність з невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Керуючись статтями 14, 243, 248, 249, 256, 294, 295, 297, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , що подана в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.02.2020 по справі №200/14622/19-а.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.09.2020.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п.15-5 п.15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Загацька Т.В.