Справа № 160/6832/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року Справа № 160/6832/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
21 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт: серія НОМЕР_2 Жовтневий РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровської області 16 січня 1997 року) за період з 29.10.1998 р. по 31.07.2017 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 . адреса: АДРЕСА_1 , паспорт: серія НОМЕР_2 Жовтневий РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровської області 16 січня 1997 року) за період з 29.10.1998 р. по 31.07.2017 р., за період з 29.10.1998 р. по 31.07.2017 р.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як інвалід 2 групи загального захворювання. У 2005 році за заявою її було переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. З метою отримання роз`яснення щодо розміру пенсії, який з 2008 року не змінювався, у період з 2015-2019 роки позивачем направлено до органів Пенсійного фонду близько 20 звернень, проте чіткого обґрунтування розміру пенсії позивачем не отримано. Також вказує, що у відповідях відповідач зазначає, що виплачують пенсію по інвалідності, а фактично призначили інший вид пенсії. Так, в протоколі № 182 від 12.11.1998 року по формулі розмір пенсії складає 180 грн., а до виплати 59 грн. і збільшується на незначну суму аж до 2005 року. В 2005 році позивач написала заяву на перехід на інший вид пенсії. Після прийняття заяви розмір пенсії одразу збільшився. Потім в 2008 році відповідач знову перевів ОСОБА_1 на інший вид пенсії, і її розмір знову не змінювався до 2017 року. Загалом за поясненням пенсійного фонду у позивача мінімальна пенсія, тому відповідач здійснює виплату до мінімальної. Бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку пенсії за період з 29.10.1998 р. по 31.07.2017 р. позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим, звернулась з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року провадження у справі відкрито, та ухвалено здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 25.06.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи по справі №160/6832/20.
27.07.2020 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивачка з 1998 року перебувала на обліку відповідача, але отримувала пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, при цьому мала інвалідність ІІІ групи і вважала, що отримує пенсію по інвалідності, фактично отримувала пенсію в розмірі 59 грн. Вказує, що розмір пенсії, зазначений у протоколі № 182 від 12.11.1998 р. - 180, не перевищував розмір трьох мінімальних пенсій.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 29.10.1998 р. встановлена ІІІ група інвалідності, згідно довідки МСЕ-ДНА 01 № 076572, з 27.09.1999 р. встановлена ІІ група інвалідності, згідно довідки МСЕ-ДНА 01 № 141807, з 01.11.2000 р. встановлена ІІІ група інвалідності, згідно довідки МСЕ-ДНА 01 № 185614.
Протоколом № 182 від 26.11.1998 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком (шифр пенсії 431); протоколом визначено групу інвалідності - ІІІ, дата встановлення інвалідності 29.10.1998 року; основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнта: 180,00 грн., розрахунок пенсії з обмеженням: 59,86 грн.
Згідно розпорядження № 161269 від 06.10.1999 р., розмір пенсії ОСОБА_1 складав 74,70 грн.
Згідно розпорядження від 20.10.2000 р., розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2000 р. по 31.10.2002 р. складав 74,70 грн.
Згідно розпорядження від 07.08.2001 р. № 161269, розмір пенсії ОСОБА_1 , як особі з ІІІ групою інвалідності, з 01.12.2000 р. складав 90,00 грн., з 01.08.2001 р. - 117,00 грн.
Згідно розпорядження від 14.10.2002 р. № 161269, розмір пенсії ОСОБА_1 , як особі з ІІІ групою інвалідності, з 01.01.2002 р. складав 117,00 грн., з 01.04.2002 р. - 141,90 грн.
Відповідно до довідки МСЕ-ДНА 01 № 312185, з 01.11.2002 р. ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності.
Згідно розпорядження від 21.10.2003 р. № 161269, розмір пенсії ОСОБА_1 , як особі з ІІ групою інвалідності, з 01.11.2003 р. складав 150,00 грн.
Згідно розпорядження від 09.07.2005 р. № 161269 ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності (шифр пенсії 421) згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; розмір пенсії з 12.01.2005 р. склав 341,96 грн.
05.02.2007 року ОСОБА_1 подано до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська заяву про здійснення перерахунку пенсії по стажу і заробітку.
Згідно розпорядження від 06.02.2007 р. № 161269, розмір пенсії ОСОБА_1 , як особі з ІІ групою інвалідності, з 01.02.2007 р. складав 405,05 грн.
Згідно розпорядження від 26.03.2008 р. № 161269, розмір пенсії ОСОБА_1 , як особи з ІІ групою інвалідності, з 01.01.2008 р. складав 906,66 грн.
На підставі розпорядження на перерахунок пенсії з 01.07.2008 р., позивачу здійснено перерахунок пенсії та з липня 2008 розмір пенсії склав 919,31 грн.
На підставі розпорядження на перерахунок пенсії з 01.04.2009 р., позивачу здійснено перерахунок пенсії та з жовтня 2009 розмір пенсії склав 1051,01 грн.
На підставі розпорядження на перерахунок пенсії з 01.05.2012 р., позивачу здійснено перерахунок пенсії та розмір пенсії склав 1246,08 грн.
На підставі розпорядження на перерахунок пенсії з 01.12.2013 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії та розмір пенсії склав 1431,24 грн.
Згідно розпорядження від 21.12.2015 р. № 161269, розмір пенсії ОСОБА_1 , як особи з ІІ групою інвалідності, з 01.09.2015 р. складав 1610,60 грн.
Згідно розпорядження від 06.04.2016 р. № 161269, розмір пенсії ОСОБА_1 , як особи з ІІ групою інвалідності, з 01.04.2016 р. складав 1458,50 грн.
31.03.2016 року позивачем подано до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська заяву про здійснення перерахунку пенсії на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком.
За проведеним розрахунком, розмір пенсії позивача за умови призначення пенсії за віком мав складати 2738,39 грн.
Згідно розпорядження від 07.11.2017 р. № 161269, розмір пенсії ОСОБА_1 , як особи з ІІ групою інвалідності, з 01.10.2017 р. складав 3039,05 грн.
26.10.2017 року позивачем подано до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська заяву про здійснення перерахунку пенсії на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком.
31.10.2017 року позивачем подано до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська заяву про здійснення перерахунку пенсії на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком.
За проведеним розрахунком, розмір пенсії позивача за умови призначення пенсії за віком мав складати 2738,39 грн. (розпорядження від 07.11.2017 р.).
Судом встановлено, що листами від 25.12.2015 року № К-295, від 22.04.2016 року № К-14, від 02.06.2016 року № К-52 позивача повідомлено, що в результаті проведених підрахунків розмір пенсії за віком склав 1536,17 грн., загальний розмір пенсії по інвалідності II групи загального захворювання складає 1610,60 грн. На підставі особистої заяви від 17.05.2005 р. заявника було переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, оскільки на той час розмір пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком був більший, ніж розмір пенсії по інвалідності II групи. З 01.01.2008 р. заявника було переведено на пенсію по інвалідності II групи, як найбільш вигідний варіант. На теперішній час також доцільніше отримувати пенсію по інвалідності II групи загального захворювання. Це підтверджується розрахунком, який було проведено у відповідності з заявою від 31.03.2016 р.
Також в листі від 02.02.2017 р. № К4ос вказано, що за матеріалами пенсійної справи був проведений розрахунок пенсії по II групі інвалідності в розмірі пенсії за віком, де загальний розмір пенсії (при загальному стажі 32 роки 3 місяці 3 дні, заробітної плати за період роботи з 01.05.1995 по 30.04.1997) склав би 1458,50 грн. Враховуючи вищезазначене, переходити на пенсію по II групі інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час не доцільно.
Листом від 03.09.2019 року № 6393/К-09 на звернення позивача від 21.08.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено про встановлені розміри пенсії з 29.10.1998 року та відповідні зміни у сумі призначеної пенсії.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин 1-2 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
Згідно статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни Українр мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим законом.
Відповідно до ст. 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії по інвалідності призначаються в таких розмірах: інвалідам III групи - 40 процентів заробітку.
Якщо у інвалідів є трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, то пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком при відповідному стажі роботи.
Згідно частини 1 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.
Разом з тим, згідно частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Судом встановлено, що протоколом № 182 від 26.11.1998 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком (шифр пенсії 431), як особі з ІІІ групою інвалідності.
Так, згідно довідки МСЕ-ДНА 01 № 076572, ОСОБА_1 з 29.10.1998 р. встановлена ІІІ група інвалідності.
Отже, доводи позивача про те, що з 1998 року вона є особою, якій встановлена ІІ група інвалідності, не відповідають встановленим судом обставинам, та такі доводи судом відхиляються.
З матеріалів справи встановлено, що станом на час призначення пенсії загальний стаж роботи позивача складав 32 роки 3 місяці 3 дні. Під час розрахунку пенсії позивача на час призначення сума заробітку для розрахунку пенсії склала: відрегрессований - 67,2750, приведений - 268,66 грн. Протоколом № 182 від 26.11.1998 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком (шифр пенсії 431) та розмір пенсії склав 59,86 грн.
Згідно розпорядження № 161269 від 06.10.1999 р., розмір пенсії ОСОБА_1 складав 74,70 грн., та був розрахований виходячи з середнього заробітку 268,66 грн., коефіцієнту 67%.
Судом, з матеріалів справи встановлено проведення перерахунку пенсії позивача у період з моменту призначення до 31.01.2005 року, що призвело до збільшення розміру з 59,86 грн. до 341,96 грн.
Окрім того, після переведення на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі заяви ОСОБА_1 від 05.02.2007 року, розмір пенсії останньої збільшувався та з 01.04.2016 р. складав 1458,50 грн.
На підставі викладеного вище, доводи позивача про відсутність перерахунку пенсії у період з часу призначення до 2005 року, а також з 2008 року до 2017 року та відсутності збільшення розміру пенсії, не відповідають фактичним обставинам справи, отже не беруться судом до уваги.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідачем у ході судового розгляду справи доведено, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За сукупності викладених обставин, враховуючи, що доводи ОСОБА_1 щодо не проведення перерахунку пенсії у період з часу призначення до 2005 року, а також з 2008 року до 2017 року та відсутності збільшення розміру пенсії не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а отже судом не встановлено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо проведення перерахунку пенсії за період з 29.10.1998 р. по 31.07.2017 р., суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Судові витрати у справі не стягуються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник