Справа № 240/7592/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7592/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції -Черняхович І. Е.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

24 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі № 284/1139/14-а за період з 25.01.2014 по 30.06.2014, по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі № 284/1139/14-а за період з 25.01.2014 по 30.06.2014, починаючи з 28.10.2014 до 17.07.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ч.2 ст.312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Судом встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду стала невиплата їй Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої за період з 25.01.2014 по 30.06.2014 на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі №284/1139/14-а.

При цьому, що сума нарахованої ОСОБА_1 на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі № 284/1139/14-а пенсії за період з 25.01.2014 по 30.06.2014 в розмірі 19621,23 гривень була виплачена їй 17 липня 2019 року. Однак, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати вищезазначеної пенсії їй 17 липня 2019 року виплачена не була.

Водночас, з вказаним адміністративним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 25 травня 2020 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а позивачу надано строк для подання до суду заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

30 червня 2020 року до суду на виконання вимог вищезазначеної ухвали надійшла заява, в якій позивач вказала, що строк звернення до суду був пропущений нею з поважних причин, а тому просила його поновити.

Поважність пропуску вказаного вище строку позивач обґрунтовує похилим віком, відсутністю у неї юридичної освіти та незнанням особливостей законодавства.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звертаючись до відповідача із заявою не запитувала інформацію про те чи включали виплачені їй на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі № 284/1139/14-а кошти в розмірі 19621,23 гривень компенсацію втрати частини доходу, а просила нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, а тому на момент звернення до відповідача із заявою від 20.12.2019 ОСОБА_1 була обізнана про невиплату їй компенсації втрати частини доходів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини п`ятої статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 2 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів (в тому числі й пенсії), нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст.4 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Судом встановлено, що сума нарахованої позивачу пенсії за період з 25.01.2011 по 30.06.2011 в розмірі 15378,28 гривень була виплачена їй 29 вересня 2017 року без компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Встановлений ст.122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, як вірно встановив суд, перебіг строку звернення до адміністративного суд почався для позивача 18 липня 2019 року, тобто з наступного дня після виплати їй пенсії без компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати та закінчився 19 січня 2020 року, після спливу шестимісячного строку, з дня, коли позивач дізналась про порушення свого права на виплату компенсації втрати частини доходів.

Разом з тим, з адміністративним позовом до суду позивач звернулася 25 травня 2020 року, тобто з пропуском встановленого ст. 122 КАС України, строку на звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Досліджуючи поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду, вказаних у заяві про поновлення строку та зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що жодних істотних і вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які б непереборно перешкоджали позивачу звернутись до суду або надавали б суду підстави обчислювати строк звернення до суду з іншої дати ніж з 18.07.2019 та вважати строк звернення до суду не пропущеним або пропущеним, але з поважних причин заява про поновлення пропущеного строку не містить.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зауважив, що поважність причин пропуску строку звернення до суду не може бути пов`язана з тим, що позивач не має юридичної освіти та не знає законодавства, оскільки така обставина не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання позову до суду.

Окрім цього, колегія суддів наголошує, що з наявної у матеріалах справи копії заяви ОСОБА_1 від 20.12.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вбачається, що звертаючись до відповідача із вказаною заявою позивач не запитувала інформацію про те чи включали виплачені їй на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі №284/1139/14-а кошти в розмірі 19621,23 гривень компенсацію втрати частини доходу.

У вказаній заяві позивач зазначала, що Управлінням Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області здійснено перерахунок пенсії за період 25.01.2014 по 30.06.2014 та загальна сума доплати становить 19621,23 грн., яка була виплачена 17.07.2019 року.

Тобто, позивач викладаючи свої вимоги в заяві до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області чітко зазначала, що сума 19621,23 грн., є доплатою за перерахунок пенсії.

Окрім цього, у вказаній заяві позивач просила нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі №284/1139/14-а.

Вказане підтверджує, що на момент звернення до відповідача із заявою від 20.12.2019 ОСОБА_1 була обізнана про невиплату їй компенсації втрати частини доходів.

Що стосується посилання апелянта на ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, колегія суддів вважає його безпідставним, оскільки, за змістом наведеної норми вбачається, що строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій. Разом з тим, у спірним правовідносинах, що виникли між сторонами у даній справі, суми пенсій не були нараховані пенсійним органом.

В даному випадку колегія суддів, у відповідності до вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, що викладені у постанові від 24.04.2018 у справі № 127/15035/17 та у постанові від 19.06.2019 року у справі № 344/14522/17.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином враховуючи встановлені у справі обставини за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено жодних поважних причин його пропуску, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року відповідає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.