Справа № 500/2732/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

Справа № 500/2732/20

24 вересня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника заявника Гукалюка Н.П.,

представників відповідача Гураля Р.В., Матвіяса А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 о 13 год 25 хв Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до суду із заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 17.09.2020 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області видано наказ №1503 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 ». На виконання вимог вказаного наказу та на підставі направлень на перевірку від 18.09.2020 №1980, №1981 посадовими особами Головного управління ДПС у Тернопільській області здійснено виїзд за адресою місцезнаходження платника податків з метою приступити до проведення перевірки. Однак адвокат Гураль Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , відмовив посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки, про що було складено 21.09.2020 акт відмови у допуску до проведення перевірки та акт про відмову від підпису в направленні.

21.09.2020 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним та керуючись статтею 94 Податкового кодексу України (далі ПК України), Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 23.09.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами §2 глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено судове засідання на 10 год 00 хв 24.09.2020.

У строк, встановлений судом, 23.09.2020 до суду представником відповідача подано відзив на заяву, у якому останній просить залишити без розгляду заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків через пропуск податковим органом строку звернення до суду, який сплинув о 12 год 47 хв 22.09.2020, оскільки акт про недопуск до проведення перевірки був складений о 12 год 48 хв 21.09.2020. Представник відповідача вважає, що заявник пропустив встановлений законом строк на звернення з даною заявою, оскільки її подано не протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, а тому є підстави для залишення цієї заяви без розгляду.

Крім того, вказує, що не погоджується з підставами для проведення перевірки, а тому оскаржив відповідний наказ податкового органу до суду. Наведені обставини вказують на наявність спору про право.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків підтримав з підстав, наведених у ній.

У судовому засіданні представник відповідача Гураль Р.В. заперечив проти задоволення такої заяви та просив залишити її без розгляду через пропуск заявником встановленого законом строку на звернення з даною заявою, який обчислюється з моменту недопуску перевіряючих до проведення перевірки. Також зауважив, що після ознайомлення з наказом на проведення перевірки повідомив інспекторів податкового органу про відсутність підстав для її проведення, визначених ПК України, тобто довів до їх відому про незгоду з наказом контролюючого орган. Відповідний позов 23.09.2020 подано до суду.

У судовому засіданні був допитай як свідок представник відповідача адвокат ОСОБА_2 за його згодою про обставини недопуску до проведення перевірки, які мали місце 21.09.2020 безпосередньо за його участі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові та електронні докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, допитавши свідка, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом начальника Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17.09.2020 №1503 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 » на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку самозайнятої особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 18.09.2020, тривалістю 5 робочих днів, із питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, у декларації з ПДВ від 19.08.2020 № за липень 2020 року (а.с.13).

На підставі цього наказу видано направлення на перевірку від 18.09.2020 за №1980, №1981 головним державним ревізорам-інспекторам відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Тернопільській області Меленюку Р.А. і Ремезу В.В. відповідно (а.с.11-12).

Для проведення перевірки інспектори податкового органу прибули в місце здійснення господарської діяльності підприємцем. Відповідно до показань свідка ОСОБА_2 о 12 год 30 хв 21.09.2020 у місті Тернополі по вулиці Клима Савури (за місцем здійснення господарської діяльності підприємцем) розпочалася зустріч його як представника ФОП ОСОБА_1 з представниками контролюючого органу. Після ознайомлення з наказом та направленнями на перевірку, ОСОБА_2 озвучив позицію підприємця щодо відсутності підстав для проведення перевірки, передбачених ПК України, а тому повідомив про недопуск інспекторів податкового органу до її проведення. Відразу ж ОСОБА_2 у присутності інспекторів складено відповідний акт, з якого зроблено фотокопію та передано оригінал перевіряючим.

Як вбачається зі змісту цього акта, складеного 21.09.2020 адвокатом Гуралем Р.В., який діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Тернопільській області Ремезом В.В. та головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Тернопільській області Меленюком Р.А., ОСОБА_1 вважає, що підстави для проведення перевірки на підставі наказу №1503 від 17.09.2020 відсутні, оскільки за результатами його діяльності у липні 2020 року від`ємне значення з ПДВ не декларувалося. У зв`язку з цим ОСОБА_1 скористався своїм правом відмовити у доступі до проведення вказаної перевірки (а.с.15). Даний акт підписаний усіма особами, за участі яких складений.

Як зазначив у своїх показаннях свідок ОСОБА_2 акт ним був сфотографований. Фотографія з мобільного телефону оглянута у судовому засіданні, а також оглянуто метадані файлу із зображення, які серед іншого, містять відомості про дату та час зйомки фотографії 21.09.2020 о 12 год 48 хв (карта пам`яті долучена до матеріалів справи). Такі докази (покази свідка та електронні докази) свідчать, що обставини недопуску інспекторів податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки мали місце до 12 год 48 хв 21.09.2020.

Також судом встановлено, що 21.09.2020 складено два акти з використанням комп`ютерної техніки інспекторами податкового органу, які підписані лише ними, а саме: акт відмови від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки №708 та відмови від підпису у направленнях на перевірку №709. Такі акти, як пояснив представник заявника, складені інспекторами на робочому місці в приміщенні Головного управління ДПС у Тернопільській області 21.09.2020 о 13 год 30 хв.

В акті № 708 від 21.09.2020 зазначено, що після ознайомлення з копією наказу про проведення перевірки від 17.09.2020 №1503, представник ФОП ОСОБА_1 , адвокат ОСОБА_2 (ордер на надання правничої (правової) допомоги у Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, серія ВО №1007937 від 18.09.2020), відмовився допустити посадових осіб Головного управління ДПС у Тернопільській області до проведення документальної позапланової виїзної перевірки (а.с.8).

Наведене стало підставою для прийняття начальником Головного управління ДПС у Тернопільській області 21.09.2020 о 13 год 15 хв (такі дата та час зазначені у рішенні, належним чином засвідчену копію якого долучено до матеріалів заяви заявником) рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (а.с.18) та звернення 22.09.2020 о 13 год 25 хв із відповідною заявою до суду. У своїх поясненнях представник заявника зазначав про те, що йому відомо про інший час прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 , таке рішення прийнято о 15 год 15 хв 21.09.2020, проте будь-яких доказів на підтвердження таких обставин суду не надав. Також представник Головного управління ДПС у Тернопільській області не надав суду жодних доказів щодо часу моменту недопуску інспекторів податкового органу до проведення перевірки підприємця.

Судом також встановлено, що 23.09.2020 ФОП ОСОБА_1 через представника адвоката Гураля Руслана Володимировича звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17.09.2020 №1503 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 ». Вказаний адміністративний позов зареєстровано в суді 23.09.2020 за Вх.№3160/20 (а.с.34-35).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам судом враховуються наступні положення чинного законодавства.

Особливості провадження у справах за зверненням податкових органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків визначені статтею 283 КАС України.

Частиною другою статті 283 КАС України передбачено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

При цьому відповідно до частини першої статті 270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами (частина друга статті 270 КАС України).

Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України).

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Як передбачено абзацами першим, третім пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Також пунктом 2 розділу ІV Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №632, передбачено, що обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Судом встановлено, що уповноваженим представником платника податків відмовлено інспекторам податкового органу у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Відповідний акт за участю представника ФОП ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 та інспекторів податкового органу складено 21.09.2020 до 12 год 48 хв. Отже, подія недопуску до проведення перевірки мала місце 21.09.2020 до 12 год 48 хв.

У зв`язку з недопуском посадових осіб контролюючого органу до перевірки, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 21.09.2020 о 13 год 15 хв було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

У даному випадку обставиною, яка зумовила звернення заявника до суду, є відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Така подія у спірних правовідносинах мала місце 21.09.2020 до 12 год 48 хв.

Отже, і рішення контролюючого органу про застосування арешту майна платника податків у зв`язку з недопуском до перевірки, і звернення контролюючого органу до суду з вимогою про підтвердження обґрунтованості такого арешту в аспекті його законності, можуть мати місце лише протягом 24 годин від події недопуску до перевірки, тобто до 12 год 48 хв 22.09.2020.

Як встановлено із матеріалів справи, із заявою про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 . Головне управлінням ДПС у Тернопільській звернулося до суду 22.09.2020 о 13 год 25 хв, що підтверджується реєстраційним штампом суду, зазначеним на заяві (а.с.1), тобто з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 283 КАС України.

Також суд звертає увагу, що з буквального розуміння підпункту 94.2.3 пункту 94.2, пункту 94.6 статті 94 ПК України слідує, що обставинами, які зумовили звернення до суду, є обставини, за яких застосовується арешт майна платника податків (відмова у допуску до перевірки), а рішення керівника про застосування адміністративного арешту майна платника податків є підставою для звернення до суду.

Враховуючи пропуск заявником присічного строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, суд вважає, що наявні підстави для залишення заяви Головного управління ДПС у Тернопільській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.08.2018 у справі № 820/816/17, від 28.11.2019 у справі № 640/3880/19, від 13.02.2019 у справі №819/2388/17, від 18.06.2020 у справі №400/1521/19 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується при вирішенні цієї справи.

Суд також зауважує, що поновлення судом пропущених, навіть з поважних причин, строків у справах за зверненням податкових та митних органів у порядку, визначеному статтею 283 КАС України, не допускається. Законодавцем імперативно встановлено, що заяви, подані у порядку, визначеному статтею 283 КАС України, після закінчення визначених строків, суд залишає без розгляду.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Представником відповідача у відзиві також зазначено про те, що ним подано до суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області №1503 від 17.09.2020 про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , що підтверджує наявність спору про право та є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою податкового органу. Суд зазначає, що наводячи такі обставини у відзиві, представник відповідача поставив на вирішення перед судом першочергово саме питання про залишення заяви без розгляду з огляду на пропуск законодавчо встановлених строків звернення до суду, а не закриття провадження у справі через наявність спору про право.

Отже, з огляну на встановлені обставини у справі та наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про залишення заяви Головного управління ДПС у Тернопільській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків без розгляду.

Керуючись статтями 248, 270, 283 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, встановлені статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено у судовому засіданні 24.09.2020.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.