Справа № 675/1556/20
Суддя: Янішевська О. С.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/1556/20
Провадження № 2-а/675/76/2020
У Х В А Л А

"23" вересня 2020 р. суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и л а :

18 серпня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 .

За вимогами п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 9 ст. 539 КПК України визначено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Заява, подана до суду, повинна відповідати вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Визначення термінів, які вживаються у Кодексі адміністративного судочинства України, зазначено у ст. 4 вказаного Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подається у письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 8 вказаної статті визначено, що, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

За вимогами ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами 4, 5 ст. 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

За вимогами частин 3 та 4 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання адміністративного позову з однією вимогою немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. = (2102 х 0,4). У разі пред`явлення в одному позові інших вимог немайнового характеру, необхідно сплатити судовий збір у розмірі по 840 грн. 80 коп. відповідно до кількості вимог. У випадку пред`явлення в одному позові вимог майнового характеру, розмір судового збору по такій вимозі становить 1 відсоток від пред`явленої суми, але не менше 840 грн. 80 коп.

20 серпня 2020 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та роз`яснено, що саме слід зробити для виправлення виявлених недоліків.

В ухвалі Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року зазначено, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених п. п. 4, 5, 8, 9 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України: ОСОБА_1 у позовній заяві не вказав власний реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію власного паспорта; не вказав повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) відповідача (відповідачів), його (їх) місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; зміст позовних вимог;не виклав обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначив докази, що підтверджують вказані обставини; не повідомив про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не зазначив обґрунтування порушення оскаржуваними рішенням та діями прав, свобод, інтересів позивача; не надав власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, не додав до позовної заяви докази сплати позивачем судового збору, не додав копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Вказаною ухвалою позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху.

У зазначеній ухвалі ОСОБА_1 було роз`яснено, що для усунення вказаних недоліків позивачеві необхідно вказати власний реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію власного паспорта; вказати повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) відповідача (відповідачів), його (їх) місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;викласти зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини; повідомити про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначити обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями та діями прав, свобод, інтересів позивача; надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; додати до позовної заяви оригінал документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірах, визначених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з підтвердженням зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України, додати копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

У всіх своєму зверненні ОСОБА_1 висловив вимогу про надання йому безоплатної правової допомоги.

В ухвалі Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 було роз`яснено, що представництво в суді за правилами адміністративного судочинства регламентовано Розділом 1 Главою 4 Параграф 2 КАС України. Відповідно до якого позивач особисто вправі приймати участь у справі, а також мати представника, надавши при цьому довіреність або ордер згідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Тобто, позивач в разі особистого волевиявлення має право звернутися до певного адвоката, щоб укласти з ним правову угоду щодо складання певних процесуальних документів та представництва по розгляду його справи. Суд не вправі призначати певного адвоката за бажанням позивача.

Разом з тим, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 14 зазначеного вище Закону, суб`єктами права на безоплатну вторинну правову допомогу є особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

За таких обставин, суд при розгляді справ в порядку Кримінального-процесуального кодексу України вправі за своєю ухвалою забезпечити захисника для засудженого за певних умов, зокрема відсутності коштів на рахунку.

Що стосується адміністративного судочинства, в порядку якого відбувається розгляд позовної заяви ОСОБА_1 , суд позбавлений такої можливості, оскільки ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися з відповідною заявою до Шепетівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області або до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області.

Як вбачається з власноруч підписаної розписки про вручення відправлення, ОСОБА_1 копію ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року отримав 27 серпня 2020 року.

Станом на 23 вересня 2020 року недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року, позивачем усунуті не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу; 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 539 КПК України передбачено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів наведено в ч. 1 ст. 20 КАС України, якою передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Частиною 2 цієї статті передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, оскільки ч. 1 ст. 20 КАС України визначено конкретний перелік справ, предметна підсудність яких відноситься до місцевих судів як адміністративних судів, то відповідно окружним адміністративним судам підсудні усі інші справи.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 липня 2020 року (справа № 675/118/17, провадження № К/9901/33811/18), яка згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

Таким чином, якщо позивач вважає відповідачем Державну установу «Замкова виправна колонія (№ 58)» і його вимоги не відносяться до переліку, викладеному у ч. 1 ст. 20 КАС України, такий позов підсудний Хмельницькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 171 цього Кодексу. Частина 3 вказаної статті передбачає, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 161, 169, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днівз дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Янішевська О. С.