Справа № 540/1293/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1293/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.04.2020 року №Ф-6246-50,

встановив:

Позивач через свого представника звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати винесену Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 02.04.2020 №Ф-6246-50 на суму 17041,01 грн. про наявність недоїмки, станом на 31.03.2020, із зобов`язанням внесення відповідних змін щодо ОСОБА_1 до облікових даних з інформаційної системи фіскального органу, в тому числі інтегрованої картки платника податків, облікової картки платника єдиного соціального внеску та інших відповідних розділів системи обліку. Зі згаданою вимогою податкового органу позивач не згоден, вважає її протиправною, винесеною на неіснуючий борг (недоїмку), такою, що підлягає скасуванню з внесенням відповідних змін щодо позивача до облікових даних з інформаційної системи фіскального органу, в тому числі інтегрованої картки платника податків, облікової картки платника єдиного соціального внеску та інших відповідних розділів системи обліку. Також позивач звертає увагу, що він не починав займатися підприємницькою діяльністю, а працевлаштувався та став платником ЄСВ як найманий працівник з 2012 року. З його доходів та за нього єдиний внесок сплачує підприємство (роботодавець). Факт нарахування недоїмки податковим органом і став підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 09.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

01.07.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатком, в якому останній просить відмовити у задоволені позовних вимог. Посилається, зокрема, на те, що відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону №2464, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. Мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (ст. 1 Закону №2464). Фізичні особи-підприємці, сплачують єдиний соціальний внесок за періоди, в яких вони були платниками єдиного податку, незалежно від того, отримували вони дохід у цей період чи ні. Так, позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у 2017-2019 роках, адже згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач припинив свою підприємницьку діяльність лише 10.04.2020 року. В подальшому, Законом України від 21 грудня 2016 року №1801-VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік", установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року - 3200,00 грн. Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДФС України поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника. Враховуючи обов`язок нарахування єдиного внеску до сплати, навіть у разі відсутності доходу, фізичні особи-підприємці, зобов`язані сплатити до 09.02.2018, за звітний 2017 рік, щонайменше 8448 грн. 00 коп. (3200 грн. 00 коп. х 12 х 22% = 8448 грн. 00 коп.). Крім того, з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VІІІ внесені зміни до Закону №2464, що діють з 01.01.2018, зокрема, щодо строків сплати зобов`язань фізичними особами-підприємцями. Так, з 01.01.2018 всі фізичні особи-підприємці (незалежно від обраної системи оподаткування) зобов`язані сплачувати за себе єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464). Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 №2246-VІІІ, установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2018 - 3723 грн. 00 коп. Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДФС України поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника. Відповідно, щоквартальний платіж складає 2457 грн. 18 коп. (3723 грн. 00 коп. х 3 х 22% = 2457 грн. 18 коп.), поквартально: до 19 квітня 2018 р. - за 1 квартал 2018 р. - 2457 грн. 18 коп.; до 19 липня 2018 р. - за 2 квартал 2018 р. - 2457 грн. 18 коп.; до 19 жовтня 2018 р. - за 3 квартал 2018р. - 2457 грн. 18 коп.; до 21 січня 2019 р. - за 4 квартал 2018 р. - 2457 грн. 18 коп. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 №2629-VІІІ установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2019 - 4173 грн. 00 коп. Відповідно, щоквартальний платіж складає 2754 грн. 18 коп. (4173 грн. 00 коп. х 3 х 22% = 2754 грн. 18 коп.), поквартально: до 19 квітня 2019 р. - за 1 квартал 2019 р. - 2754 грн. 18 коп.; до 19 липня 2019 р. - за 2 квартал 2019 р. - 2754 грн. 18 коп.; до 21 жовтня 2019 р. - за 3 квартал 2019 р. - 2754 грн. 18 коп.; до 20 січня 2020 р. - за 4 квартал 2019 р. - 2754 грн. 18 коп. Усього за 2017-2019 роки позивачу нараховано 21030,90 грн. Позивачем, згідно системи "АІС "Податковий блок" було частково сплачено зобов`язання з єдиного соціального внеску, а загальна заборгованість, станом на 31.03.2020, почала становити 17041,01 грн. Після виявлення контролюючим органом своєчасно несплачених сум єдиного внеску позивачу була направлена вимога про сплату боргу від 02.04.2020 № Ф-6246-50 на загальну суму 17041,01 грн., що направлялась поштою та отримувалась позивачем 06.05.2020. Крім того, відповідач вважає безпідставними посилання позивача на те, що він був офіційно працевлаштований, а тому з його заробітної плати сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування і є одночасно найманими працівниками, не звільняються від сплати ЄСВ та подання обов`язкової звітності за себе як ФОП.

Ухвалою суду від 10.07.2020 подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.08.2020.

13.07.2020 до суду надішла відповідь на відзив від представника позивача, в якій останній вкотре, зокрема, підкреслює, що подвійна сплата єдиного соціального внеску як за місцем роботи, так і за провадженням діяльності в якості ФОП, чинним законодавством не передбачається.

25.08.2020 від позивача надійшли додаткові докази: копія індивідуальної відомості про застраховану особу з ПФУ, копія довідки Управління освіти Каховської міської ради від 15.01.2020 про те, що ОСОБА_1 працює в ясла-садку № 10 "Казка" на посаді сторожа з 07.05.2012.

Ухвалою суду від 26.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.09.2020.

14.09.2020 до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника, в порядку письмового провадження.

Позивач або його представник в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не інформував.

Відповідно до положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 в своєму позові повідомив, що 06.05.2020 отримав від відповідача вимогу від 02.04.2020 року № Ф-6246-50 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 17041,01 грн. станом на 31.03.2020.

Суд дослідив, що з 11.09.2007 року ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація позивача як фізичної особи-підприємця була припинена 10.04.2019.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача, останній з 07.05.2012 працює на посаді сторожа в яслах-садку №10 "Казка" управління освіти Каховської міської ради. Також, даний факт підтверджено довідкою Управління освіти Каховської міської ради від 15.01.2020 р. №29/01-10. Відповідно до зазначеної довідки, за період роботи з 07.05.2012 р. за ОСОБА_1 утримано і перераховано ЄСВ.

Також судом встановлено, що на підставі даних інформаційної системи Головного управління ДПС у Херсонській області (витягів з інтегрованої картки з єдиного соціального внеску) позивачу нарахований єдиний соціальний внесок як фізичній особі-підприємцю за період 2017-2019 на загальну суму 17041,01 грн.

У зв`язку із наявністю в інтегрованій картці платника відомостей про заборгованість зі сплати єдиного внеску, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі сформовано та направлено ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 02.04.2020 №Ф-6246-50 у розмірі 17041,01 грн., яку позивач і оскаржив до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 у складі головуючої судді Морської Г.М. по справі № 540/157/20, вже визнавались протиправними та скасовувались вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 № Ф-6246-50 на суму 15819,54 грн. та від 04.11.2019 № Ф-6246-50 на суму 20540,90 грн., винесені Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі по відношенню до ОСОБА_1 за попередні звітні періоди. Так, фактично, оскаржувана вимога від 02.04.2020 №Ф-6246-50 на суму 17041,01 грн. в даній справі є похідною від скасованих вимог про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 № Ф-6246-50 на суму 15819,54 грн. та від 04.11.2019 № Ф-6246-50 на суму 20540,90 грн., оскільки виносилася з тих самих підстав.

Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України та нормами ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 3 цієї ж частини статті, застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску.

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування .

Законом України від 06.12.2016 №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону №2464, що діють з 01.01.2017, зокрема щодо обов`язковості визначення бази нарахування єдиного внеску у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 передбачено, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування нараховують єдиний внесок на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Законами України про Державні бюджети України на 2017-2019 роки установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 - 3200 грн., з 1 січня 2018 року - 3723 грн., з 01.01.2019 - 4173 грн.

Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування єдиного внеску (далі - ЄВ), проте за будь-яких умов розмір ЄВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 ст. 14 ПК України, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Вищезазначене свідчить про те, що особа, яка провадить підприємницьку діяльність, вважається самозайнятою та зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.

В іншому випадку, тобто якщо особа є найманим працівником, вона є застрахованою, і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, відтак мета єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі, не меншому за мінімальний.

Таким чином, громадяни, які мають і не припинили статус фізичної особи-підприємця, однак фактично ніякої підприємницької діяльності не здійснюють, оскільки перебувають у трудових відносинах як наймані працівники з іншим роботодавцем, не зобов`язані двічі сплачувати суму єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування.

Зазначена правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема: у постановах від 23 січня 2020 року у справі №480/4656/18, від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, від 27.11.2019 року у справі №160/3114/19.

Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі письмових доказів судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що ОСОБА_1 працює (перебуває у трудових відносинах) в ясла-садку № 10 "Казка" на посаді сторожа з 07.05.2012.

Сплата страхових внесків за позивача з 2012 року підтверджується наявними в матеріалах справи індивідуальними відомостями про застраховану особу, які містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, що податковий орган протиправно нарахував позивачу ЄСВ за період 2017-2019 років, не врахувавши те, що страхові внески у цей період були сплачені за позивача роботодавцем за місцем перебування його у трудових відносинах з ним.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 74 КАС України)

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90 КАС України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати винесену Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75, ) вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 02.04.2020 №Ф-6246-50 на суму 17041,01 грн. про наявність недоїмки, станом на 31.03.2020, із зобов`язанням внесення відповідних змін щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до облікових даних з інформаційної системи фіскального органу, в тому числі інтегрованої картки платника податків, облікової картки платника єдиного соціального внеску та інших відповідних розділів системи обліку

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на сплату судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75, ).

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 19 (дев`ятнадцять) грн. 20 коп., за квитанцією АТ КБ "Приватбанк" № 0.6.1 від 28.05.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.09.2020.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 111060000