Справа № 607/16091/20
Суддя: Гуменний П. П.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2020 Справа №607/16091/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гуменного П.П.,

за участю секретаря судового засідання Храпак М.О.,

представника позивача Гаврилюк З. Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Захарків І.М.,

представника відповідача Скиба В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та затримання із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України, з метою забезпечення його видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

позивач - начальник Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області (далі УДМС у Тернопільській області) пред`явив в суд вказаний позов до відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Конго, про його примусове видворення за межі території України та затримання із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України, з метою забезпечення його видворення за межі території України.

В обґрунтування вимог вказує на те, що відповідач є громадянином Демократичної Республіки Конго. В`їхав на територію України 15 листопада 2008 року з метою навчання в Тернопільському національному технічному університеті імені Івана Пулюя. На підставі заяв вказаного іноземця та відповідних клопотань Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, йому неодноразово продовжувався термін перебування на території України органом СГІРФО Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, востаннє до 30 грудня 2016 року. ОСОБА_1 було відраховано з навчання з 16 червня 2016 року. 26 червня 2018 року УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Конго відповідача, яким останнього зобов`язано покинути територію України до 11 липня 2018 року та заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки. Проте вимог вказаного рішення відповідачем не виконано. Станом на 22 вересня 2020 року відомості щодо перетину державного кордону України громадянином України Конго ОСОБА_1 відповідно до інформаційної міжвідомчої інтегрованої системи ,,ДМС-АРКАН", відсутні. Вимоги про поміщення відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, мотивує тим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення УДМС у Тернопільській області про його примусове повернення від 26 червня 2018 року, жодних дій щодо повернення в країну походження у термін визначений в рішенні про примусове повернення, не вживав, також не вживав заходів щодо легалізації свого перебування на території України, у нього немає постійного місця проживання, у зв`язку з чим він може ухилятись від виконання можливого рішення суду про його видворення.

Відповідач подав відзив, у якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та не підтвердженими жодними доказами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що не звертався до повноважних органів для легалізації свого перебування на території України, оскільки у нього закінчився термін дії паспорту. Має намір продовжити проживати в Україні та навчатися, у зв`язку із чим просить посприяти йому в цьому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

24 жовтня 2014 року згідно клопотання ТНТУ ім. І. Пулюя та заяви громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній отримав в УДМС у Тернопільській області посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 терміном дії до 15 лютого 2015 року, яку було видано взамін посвідки на тимчасове проживання серії ИР № 683/2012.

10 березня 2015 року на підставі клопотань ТНТУ ім. І. Пулюя та заяв Позивача, термін дії посвідки на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 йому неодноразово продовжувався, востаннє до 30 грудня 2016 року.

Відповідно до наказу ТНТУ ім. І. Пулюя від 17 червня 2016 року № 4/7-454 ,,Про відрахування слухачів з групи підготовки Мережевої Академії Cisco Systems", громадянин Республіки Конго ОСОБА_1 відрахований з навчання з 16 червня 2016 року.

У зв`язку з цим до УДМС у Тернопільській області надійшло клопотання приймаючої сторони (ТНТУ ім І.Пулюя) від 29 червня 2016 року № 2/28-1970 щодо скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні вищевказаному іноземцю.

28 липня 2016 року УДМС у Тернопільській області прийнято рішення № 306 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Конго ОСОБА_1 згідно якого посвідка на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 була скасована, визнана такою, що підлягає вилученню та знищенню, відмітка про видачу посвідки на тимчасове проживання в паспортному документі Позивача анулюванню, а самого Позивача зобов`язано у місячний строк з дня отримання копії рішення знятися з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України. Копія даного рішення направлялася рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання Позивача. Вказане рішення Відповідачем не оскаржувалось, та не виконувалось.

Таким чином, на момент виявлення посадовими особами УДМС у Тернопільській області 26 червня 2018 року громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній перебував в Україні без законних на те підстав.

За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. Відомості про сплату штрафу іноземцем, відсутні.

26 червня 2018 року УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Конго відповідача, яким останнього зобов`язано покинути територію України до 11 липня 2018 року та заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки. Дане рішення особисто вручено Відповідачу, йому роз`яснено його права та обов`язки, зобов`язано не пізніше 11 липня 2018 року самостійно залишити територію України, а також попереджено про наслідки невиконання рішення про примусове повернення від 26 червня 2018 року, що підтверджується його підписом.

Однак, ОСОБА_1 вказане рішення не виконав та продовжив перебувати на території України.

УДМС у Тернопільській області здійснювалась перевірки по даних міжвідомчої інтегрованої системи ,,ДМС-АРКАН". Також направлявся запит в головний центр обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби України. Так, за результатами перевірки встановлено, що громадянинРеспубліки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України у строк встановлений у рішенні про примусове повернення від 26 серпня 2018 року не виїхав. Посадовими особами Тернопільського МВ УДМС у Тернопільській області спільно з посадовими особами УДМС у Тернопільській області проводились перевірки за останнім відомим місцем проживання Відповідача.

Працівниками сектору організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Тернопільського міського відділу УДМС у Тернопільській області встановлено, що іноземець не має наміру добровільно покидати територію України і таким чином буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення за межі території України, а також існує ризик його втечі.

Надавши оцінку вказаним обставинам справи, суд керується наступними нормами права та прийшов до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з положеннями ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, є Державна міграційна служба України, яка діє відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, котре затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360.

Відповідно до пп. 9 п. 3 цього Положення, Державна міграційна служба України приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з ч. 13 ст. 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Механізм оформлення і видачі посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які прибули в Україну на тимчасове проживання, що був чинний до 01 червня 2018 року, тобто у той період, коли відповідач перебував на території України на законних підставах, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251 «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р. № 1983» (далі - Порядок).

Відповідно до вимог п. 10 Порядку, посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів зазначених у п.п. 4 п.6 цього Порядку, які подаються до територіального органу або підрозділу ДМС не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії посвідки. Посвідка на тимчасове проживання у випадку, передбаченому ч. 12 ст. 4 Закону № 3773-VI, видається на період навчання, який визначається наказом навчального закладу про встановлення періодів навчання для іноземних студентів. Документами, що підтверджують факт навчання іноземця та особи без громадянства в Україні, є накази навчального закладу про їх зарахування на навчання та про встановлення періодів навчання для іноземних студентів.

Після закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка на тимчасове проживання передається приймаючій стороні, яка зобов`язана подати її територіальному органові або підрозділові ДМС за місцем проживання іноземця та особи без громадянства протягом десяти днів з моменту зняття з реєстрації. Нездана посвідка на тимчасове проживання вважається недійсною.

Як встановлено судом та обґрунтовано вище, після закінчення терміну дії посвідки на право проживання, відповідач за його продовженням, наданням йому статусу біженця, або особи, котра потребує додаткового захисту не звертався та продовжував перебувати на території України, чим порушив Закон № 3773-VI та Положення.

Інших підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону № 3773-VI, судом не виявлено, також не встановлено обставин, які б забороняли примусово видворити відповідача з України в країну громадянської належності чи третю країну, передбачених статтею 31 вказаного закону

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» роз`яснено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

У даній справі судом встановлено, що відповідач, порушуючи вимоги закону, перебуває на території України без законних на те підстав, рішення про своє повернення з України добровільно не виконує та ухиляється від виїзду, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в частині його видворення.

Окрім цього, з огляду на те, що відповідач був притягнутий до відповідальності за порушення встановлених правил перебування іноземців на території України, не виконав рішення про своє примусове повернення з України та продовжує проживати без документів в Україні; ніде не працює, засобів для існування, постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, як то сім`ї чи близьких родичів, в Україні не має, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що він може перешкоджати проведенню процедури видворення, а тому приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і в частині його затримання та поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, з метою його ідентифікації та забезпечення його видворення за межі території України.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Приймаючи до уваги клопотання позивача та те, що відповідач протягом тривалого часу продовжує порушувати правила перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, враховуючи його особу, та фактичні обставини справи, описані вище, з метою забезпечення виконання судового рішення, суд вважає за необхідне звернути дане рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (місцезнаходження: м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37839038) до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), про примусове видворення за межі території України та затримання із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою забезпечення його видворення за межі території України, - задовольнити.

Затримати громадянина Демократичної Республіки Конго ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шість місяців із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України, з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України.

Примусово видворити з території України громадянина Демократичної Республіки Конго ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 24 вересня 2020 року.

Головуючий суддя П.П. Гуменний