Справа № 451/1473/20
Суддя: Семенишин О. З.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

судового засідання

24 вересня 2020 рокуСправа №451/1473/20
Провадження № 2-а/451/40/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №451/1473/20 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Караневича Анатолія Ярославовича, Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №806521 від 10.09.2020 року,-

встановив:

21 вересня 2020 року в адресу Радехівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана його представником адвокатом Боровець Миколою Степановичем, у справі №451/1473/20 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Караневича Анатолія Ярославовича, Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №806521 від 10.09.2020 року

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 10 вересня 2020 року поліцейський Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській область старший сержант поліції Караневич Анатолій Ярославович склав відносно ОСОБА_1 Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 806521 від 10.09.2020 року. З такою Постановою, Позивач не погоджується, вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку, про що ним заявлено відповідну позовну заяву до Радехівського районного суду Львівської області. Вказана Постанова підлягає скасуванню з наступних підстав: транспортний засіб Позивача, ще задовго до наближення до нього автомобіля з поліцейськими перебував в нерухомому стані і двигун був вимкнений (перебував в стані стоянки). Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження Постанови за статтею 289 КУпАП Позивачу Відповідач-1 не роз`яснив. Про що свідчить відсутність підпису під цим; в пункті «6» Постанови відсутній запис, до якого розміру відповідальності притягнутий Позивач. Позивач бажає забезпечити позов шляхом зупинення дії індивідуального акта, а саме: зупинення дії Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сепії БАБ № 806521 від 10.09.2020 року, складеної відносно ОСОБА_1 , оскільки оскаржувана Постанова є виконавчим документом відповідно до пункту 6 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» і підлягає до виконанню в примусовому порядку, ще до розгляду справи в суді. У випадку не зупинення дії оскаржуваної Постанови і її не виконання Позивачем в добровільному порядку в 15-ти денний строк, це призведе до пред`явлення її до виконання в примусовому поряду, а також погіршить матеріальне становища Позивача, оскільки відповідно до пункту 6 Постанови, з нього буде стягнуто подвійний розмір штрафу в розмірі 850,00 грн. Окрім цього, оскаржувана Постанова може бути використана ще до завершення судового розгляду щодо її законності, як доказ проти ОСОБА_1 (Заявника), після її скасування судом - як, недопустимий доказ в судовій справі № 451/1429/20, що розглядається в Радехівському районному суді Львівської області.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суддя прийшла до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 1, ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, згідно з п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та третьої особи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004усправі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд робить висновки, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 150-153 КАС України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до поліцейського Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Караневича Анатолія Ярославовича, Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №806521 від 10.09.2020 року шляхом зупинення дії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №806521 від 10.09.2020 року до моменту вирішення справи в суді та набранням судовим рішенням законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

ГоловуючийСеменишин О. З.