Справа № 160/11619/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
- зобов`язати Державну службу геології та надр України розглянути заяву та пакет документів щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків Мар`янського родовища в Дніпропетровській області відповідно до пп. 1 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 "Про порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами" в редакції від 26 квітня 2012 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року провадження у справі відкрито та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
23.09.2020 року до Спільним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліком" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:
- заборонити Державній службі геології та надр України вчиняти будь-які дії щодо передачі прав, надання дозвільних документів, погоджень, інформації на Мар`янське родовище вапняків підприємствам, установа, організаціям, фізичним особам-підприємцям на умовах аукціону та без аукціону до прийняття рішення у цій справі по суті.
В обґрунтування заяви зазначено, що 23.10.2008 року відповідно до протоколу проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами від 26.09.2008 року №2., та договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 26.09.2008 року СП ТОВ «Еліком» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами № 3368 від 23.10.2008 року на геологічне вивчення у тому числі дослідно-промислову розробку Мар`янського родовища вапняків площею 4,43 км2 (443 га) терміном на 5 років.
Такими діями Державною службою геології та надр України порушено першочергове право надрокористувача здійснювати видобування на родовищі, яке ним вивчалось та на якому проведено оцінку і захист запасів за власні кошти надрокористувача. Так, здійснивши ділянки надр та захист запасів надрокористувач дотримався умов, необхідних для отримання спеціального дозволу на видобування без аукціону, як це передбачено пп. 1 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 615.
На підтвердження порушеного права позивач звертає увагу суду на той факт, що протягом строку дії спеціального дозволу на користування надрами ним виконувались всі обов`язки, покладені чинним законодавством та угодою про умови користування надрами, а діяльність для реалізації мети спеціального дозволу виконувалась повною мірою.
В рамках зазначеного спеціального дозволу позивачем було здійснено комплексне геологічне вивчення зазначеної ділянки надр. Також за кошти позивача, здійснено великий обсяг робіт спрямованих на вивчення та розробку Мар`янського родовища.
Державною службою геології та надр України за наслідками розгляду заяви та доданих до неї матеріалів повернуто позивачу його заяву та відмовлено у наданні спеціального дозволу на видобування.
Також позивач зазначає, що йому відомо про існування судових справ та судових рішень щодо Мар`янського родовища вапняків, а саме: адміністративні справи № 280/4380/19, № 640/9614/20, 320/4787/20, 320/4789/20.
Деякі справи ще перебувають в процесі слухання, а по деяким вже існують рішення на користь позивачів.
На думку позивача, вирішення існуючих справ по суті може порушити його право на першочергове видобування вапняків Мар`янського родовища, а тому вжиття заходів до забезпечення позову є необхідним кроком для збереження існуючого стану.
Отже, з огляду на викладене, позивач вважає, що забезпечення позову є вимушеною та необхідною мірою для нього, так як без вжиття заходів забезпечення позовної заяви шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, ймовірним є настання наслідків, які неможливо буде усунути чи відвернути після вирішення цієї справи по суті у випадку прийняття рішення на користь позивача.
При розгляді заяви Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліком" про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
При розгляді та вирішенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що 23.10.2008 року СП ТОВ «Еліком» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами № 3368 від 23.10.2008 року на геологічне вивчення у тому числі дослідно-промислову розробку Мар`янського родовища вапняків площею 4,43 км2 (443 га) терміном на 5 років.
В межах наданого спеціального дозволу ним здійснювалось комплексне геологічне вивчення наданої йому ділянки. Також за власні кошти позивачем, здійснено великий обсяг робіт спрямованих на вивчення та розробку Мар`янського родовища.
Державною службою геології та надр України за наслідками розгляду заяви та доданих до неї матеріалів повернуто позивачу його заяву та відмовлено у наданні спеціального дозволу на видобування.
Суд зазначає, що ухвала, якою вживаються заходи забезпечення позову жодним чином не встановлює законність чи протиправність дій відповідача.
У той же час, вжиття заходів забезпечення позову за цих обставин має на меті виключно збереження існуючого становища до вирішення спору та не зумовлює його фактичне вирішення по суті.
Наведене, на думку суду, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
З огляду на викладене, суд робить висновок про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 24.09.2023 року (включно).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський