Справа № 280/4535/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Справа № 280/4535/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГМ Індастріс» до Державної служби України з безпеки на транспорті, управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГМ Індастріс» (далі - позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (далі - відповідач 1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28.04.2020 №173874.

Ухвалою суду від 13.07.2020 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк надано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без повідомлення/виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийнята відповідачем постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є необгрунтованою та підлягає скасуванню. Так, позивач зазначав, що дійсно 03.03.2020 водієм підприємства-позивача ОСОБА_1 здійснювалось перевезення бетонної суміші, за допомогою автобетонозмішувача марки Iveco Stralis, у кількості 10 метрів кубічних. Позивач зазначає, що під час зупинки зазначеного транспортного засобу посадові особи Укртрансбезпеки дійшли висновку про те, що вага транспортного засобу разом із вантажем складає 42,64 тони замість нормативно допустимої 40 тон. При цьому, позивач зазначає, що фактично габаритно-ваговий контроль інспекторами Укртрансбезпеки не проводився, а визначення вантажу відбулось шляхом додавання ваги автомобіля до ваги вантажу. Разом з тим, позивач вважає, що під час обчислення вантажу відповідачем до Акту внесено недостовірну інформацію про те, що вага вантажу складає 27,60 тон, хоча вага вантажу складала 23 тони. Позивач зазначає, що відповідно до загально доступної інформації в мережі Інтернет, питома вага 1 кубічного метра бетонної суміші марки М250 складає 2,389 тони, а оскільки позивачем перевозилось 10 кубічних метрів такої бетонної суміші, то вага вантажу не могла складати 27,60 тон. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що під час зупинки транспортного засобу належного позивачу, відповідачем було здійснено документальний габаритно-ваговий контроль, тобто визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу. Відповідач зазначає, що під час проведення документального габаритно-вагового контролю було встановлено, що загальна вага транспортного засобу з вантажем складає 42,640 т., що перевищує нормативно встановлені норми та параметри на 6,6%. Відповідач вважає, що ним правомірно прийнято спірну постанову, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що 03.03.2020 співробітниками Укртрансбезпеки на автодорозі Н-23 зупинено для перевірки транспортний засіб марки Iveco Stralis, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Градоліт», під керуванням водія - ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , за результатами якої складено Акт №189693 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до висновків Акту перевірки №189693 встановлено порушення: «Повна маса ТЗ становить - 42,64 т., яка складається: 27,60 (маса вантажу) + 15,04 т. (маса Iveco)= 42,64 т., згідно ТТН №Р337 від 03.03.2020».

Також, 03.03.2020 співробітниками Укртрансбезпеки складено Акт №039510 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зазначено, що нормативно допустима вага транспортного засобу встановлена на рівні 40,00 т., фактична - 42,64 т.

28.04.2020 управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №173874, якою до ТОВ «Градоліт» (після зміни назви підприємства - ТОВ «ГМ Індастріс») застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 8500,00 грн.

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Постановою Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті" утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, до якого входить управління Укртансбезпеки у Запорізькій області.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

На підставі частини 1 статті 5 Закону №2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

На виконання вимог статті 6 Закону №2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 було затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 1567 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що реалізацію державної політики, у тому числі, з питань безпеки на наземному транспорті покладено на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Відповідно до частини 2 статті 48 №2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частина 4 статті 48 Закону №2344-III визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентним уповноваженими органами або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Так, відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Підпунктом 5-1 пункту 2 Порядку №879 передбачено, що документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно пункту 6 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Отже, чинним законодавством України передбачено два види габаритно-вагового контролю, а саме документальний та точний контроль.

При цьому, при документальному габаритно-ваговому контролі визначення маси транспортного засобу здійснюється на підставі документів шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, а точний ваговий контроль здійснюється за допомогою спеціально обладнаного пункту вагового контролю.

В даному випадку відповідачем проводився саме документальний габаритно-ваговий контроль, а тому перевищення вагових обмежень повинно підтверджуватись документально.

Так, судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що власна маса транспортного засобу Iveco Stralis складала 15,04 т.

В свою чергу, позивач вказує на те, що маса вантажу становила 23 тони, а відповідач вказує на те, що маса вантажу складала 27,60 тони.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позивачем порушено встановлені вагові обмеження, оскільки відповідно до наданої під час проведення перевірки товарно-транспортної накладної №Р337 від 03.03.2020, ТОВ «Градоліт» за допомогою транспортного засобу Iveco Stralis, водій - ОСОБА_1 , здійснювалось перевезення вантажу вагою 27,60 тони (12 кубічних метрів) (а.с.47).

При цьому, в зазначеній товарно-транспортній накладній зазначено, що ТОВ «Градоліт» здійснюється перевезення бетонної суміші у кількості 12 кубічних метрів, а не 10 кубічних метрів, як зазначає позивач в позовній заяві.

А відтак, питома вага 12 кубічних метрів бетонної суміші марки М250, за розрахунком запропонованим позивачем у позовній заяві, складає 28,668 тони, що є навіть більшим ніж зазначено в ТТН.

Надану позивачем до матеріалів справи товарно-транспортну накладну (а.с.7), суд до уваги не приймає, оскільки така накладна надана на зовсім інше перевезення вантажу, а саме хоча зазначена ТТН і має аналогічний номер та дату з накладною, яка надавалась до перевірки співробітникам Укртрансбезпеки, проте, за нею перевезення здійснювалось іншим транспортним засобом - MAN, державний номер НОМЕР_3 , а також іншим водієм - ОСОБА_2 .

При цьому, дійсно відповідно до наданої позивачем ТТН, автомобілем MAN, державний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , здійснювалось перевезення 10-ти кубічних метрів бетонної суміші, а вага становила 23 тони, проте, співробітниками Укртрансбезпеки перевірявся не цей транспортний засіб та не цей водій.

Відповідно до наданої до матеріалів справи видаткової накладної №337 від 03.03.2020 (а.с.8), ТОВ «Астарта Млинелеваторбуд» придбано у ТОВ «Градоліт» бетон (М250) загальною кількістю 22 кубічних метри, а відповідно логічно припустити, що перевезення вантажу здійснювалося двома транспортними засобами Iveco Stralis, водій - ОСОБА_1 , 12 кубічних метрів, та MAN, державний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , 10 кубічних метрів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу Iveco Stralis дійшов обґрунтованого висновку про перевищення позивачем встановлених габаритно-вагових норм.

Позивачем зазначені висновки під час розгляду справи в суді не спростовано.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що під час прийняття спірної постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу відповідач діяв обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, що зумовлює висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГМ Індастріс».

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГМ Індастріс» (69006, м.Запоріжжя, вул.Парковий бульвар, буд.1-Б, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м.Київ, пр.Перемоги, буд.14), управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69083, м.Запоріжжя, вул.Музична, 2А), про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова