Справа № 360/1860/20
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року справа № 360/1860/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року (повний текст складено 15 червня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/1860/20 (суддя в 1 інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі відповідач), в якому позивач просила суд: визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 24.03.2020 №3875/03-01 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ; зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ з моменту первинного звернення за пенсією, тобто з 19.03.2020 (арк.справи 1-13).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 19 березня 2020 року вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії, форму якої роздрукували представники відповідача. До цієї заяви надала оригінал трудової книжки та оригінали довідок про підтвердження пільгового стажу з ВП шахта «Тошківська». Підставою для звернення стало те, що станом на дату звернення їй вже виповнилося 46 років і вона пропрацювала у підземних умовах з повним робочим днем під землею 7 років 8 місяців 27 днів, що підтверджується довідками з ВП шахти Тошківська від 18.03.2020 №№105,106 та 107 та записами у трудовій книжці.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 24.03.2020 №3875/03-01 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 » їй було відмовлено у призначенні пенсії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 360/1860/20 в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (арк.справи 15-17, 18).

19.03.2020 позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просила призначити пенсію за віком та надала необхідний пакет документів (зворотній бік арк.справи 44 -52).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 24.03.2020 № 3875/03-01 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 1, а саме 7 років 6 місяців та не досягнення пенсійного віку, а саме 48 років 6 місяців. У вказаному рішенні також зазначено, що за наявності необхідного пільгового стажу роботи (7 років 6 місяців) ОСОБА_1 мала би право на пенсію з 02.01.2022 (арк.справи 19-20).

Відповідачем до матеріалів справи надано витяг з підсистеми призначення та виплати пенсії, з якого вбачається, що страховий стаж позивача складає 32 роки 5 місяців 0 днів, в тому числі роботи за списком №1 7 років 2 місяці 10 днів (зворотній бік арк.справи 40).

Позивач не погодився з рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 24.03.2020 №3875/03-01, а тому за захистом своїх прав звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що цим Законом призначаються трудові пенсії, зокрема пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 в справі № І-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ.

Отже, з 23.01.2020 - дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020 діють положення п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року№ 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, які визначають умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 та які підлягають застосуванню у наведеній у цьому Рішенні редакції.

Разом з тим залишилися чинними відповідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 23.01.2020 в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, які входять до Списку № 1, а саме: пункт «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ.

За таких умов, колегія суддів вважає за можливе застосувати правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на користь невладного суб`єкта - приватної особи.

З огляду на вищевказане, колегія суддів зазначає, що вказані позовні вимоги щодо зобов`язання призначити пенсію є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення і виплати пенсії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вирішення питань, порушених позивачем у позовній заяві, є дискреційними повноваженнями відповідача. Відповідно, суд не повноважний втручатися до таких повноважень. Зважаючи на обставини справи, враховуючи наявність рішення відповідача від 24.03.2020 №3875/03-01 про відмову в призначенні пенсії, суд дійшов висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування такого рішення із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача від 19 березня 2020 року про призначення пенсії з врахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання незаконним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 24.03.2020 № 3875/03-01 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 та зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем за подання адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року позивачу було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Та з відповідача на користь бюджету підлягає стягненню 1261,20 грн.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 360/1860/20 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 360/1860/20 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 24.03.2020 № 3875/03-01 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв