Справа № 360/80/20
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року справа №360/80/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Резнікової І.О.,

представника відповідача Дядько Г.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 360/80/20 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В., повний текст складено 16 квітня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про стягнення податкового боргу, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просив стягнути кошти з рахунків платника податків КП «Лисичанськтепломережа» у банках, що обслуговують його, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а також за рахунок готівки, що належить, даному платнику податків на користь державного бюджету у сумі податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 4110241,83 грн. за період з 01.03.2019 по 29.11.2019.

В обґрунтування позову зазначено, що самостійно нараховані грошові зобов`язання відповідачем добровільно та в повному обсязі не сплачено.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 360/80/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, де посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі. В доводах апеляційної скарги, позивач зазначає, що суд не врахував, що під час судових процедур у справі про пріоритетне застосування мають норми спеціального Закону, а саме п. 87.9 ст. 87 ПКУ. Сплачені відповідачем кошти згідно платіжних документів у період з 21.02.2019 по 28.11.2019 у загальній сумі 5972621,00 зараховано в рахунок погашення податкового боргу зі сплати податку на додану вартість, який обліковувався по підприємству станом на 21.02.2019 року згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати. Позивач не погоджується з твердженням суду, що не надано доказів, що виставлені відповідачем податкові вимоги від 21.01.2002 № 1/45/608 на суму 1152,50 грн. та від 26.03.2002 № 2/302/2625 на суму 48747,13 грн. не погашалися шляхом повної сплати заборгованості в період з 27.03.2002 по 28.12.2019, оскільки інтегрована картка має відомості про заборгованість лише з 31.12.2018. Апелянт з цього приводу наголошує, що сторонам не пропонувалося надати докази непереривності існування податкового боргу з моменту винесення податкових вимог, даний факт відповідачем не ставився під сумнів. Посилаючись на практику Верховного Суду, Донецького апеляційного адміністративного суду, Луганського окружного адміністративного суду, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, викладені в уточненому адміністративному позові, в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду першої інстанції. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (ідентифікаційний код 13401321, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Тепла, буд. 17) зареєстровано в якості юридичної особи Лисичанською міською радою 20.04.1992, 15.06.2005, №0000529, що підтверджується інформацією зазначеною у витязі з реєстраційних даних (т. 1, а.с. 69-71).

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України відповідачем до контролюючого органу було подано податкові декларації з ПДВ: № від 18.02.2019 у сумі 698922,00 грн.; № від 18.03.2019 у сумі 646504,00 грн.; № від 17.04.2019 у сумі 2501840,00 грн.; № від 16.05.2019 у сумі 720428,00 грн.; № від 18.06.2019 у сумі 52265,00 грн.; № від 16.07.2019 у сумі 81745,00 грн.; № від 19.08.2019 у сумі 325780,00 грн.; № від 16.09.2019 у сумі 289277,00 грн.; № від 21.10.2019 у сумі 311036,00 грн.; № від 18.11.2019 у сумі 344824,00 грн. (т. 1, а.с. 57-66).

Згідно з розрахунку податкового боргу та витягу з інтегрованої картки відповідача загальна сума боргу склала 5972621,00 грн. за період з 01.03.2019 по 29.11.2019 (т.1, а.с.7, 8-56).

З метою погашення боргу позивачем вживалися заходи, передбачені Законом України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами», а саме: 25.01.2002 вручена відповідачу перша податкова вимога від 21.01.2002 форми Ю1 № 1/45, та друга податкова вимога від 26.03.2002 форми Ю2 № 2625 (т.1, а.с. 67, 68).

Відповідно до платіжних доручень та квитанцій КП «Лисичанськтепломережа», позивачем сплачено:

- платіжним дорученням № 431 від 21.02.2019 на суму 698 922,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за січень 2019 року по податковій декларації № від 18.02.2019;

- платіжним дорученням № 664 від 21.03.2019 на суму 646 504,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за лютий 2019 року по податковій декларації № від 18.03.2019 ;

- платіжним дорученням №907 від 22.04.2019 на суму 2 501 840,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за березень 2019 року по податковій декларації № від 17.04.2019;

- платіжним дорученням №1121 від 21.05.2019 на суму 720 428,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за квітень 2019 року по податковій декларації № від 16.05.2019;

- квитанціями № 42190171 від 21.06.2019 на суму 49 000,00 грн. та №42190269 від 21.06.2019 на суму 3265,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за травень 2019 року по податковій декларації № від 18.06.2019;

- квитанціями № 42983941 від 22.07.2019 на суму 40 000,00 грн. та №43045921 від 24.07.2019 на суму 20 000,00 грн. та № 43096471 від

25.07.2019 на суму 15 000,00 грн. та №43175975 від 29.07.2019 на суму 6745,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за червень 2019 року по податковій декларації № від 16.07.2019;

- платіжними дорученнями №107,108 від 27.08.2019 на суму 200 000,00 грн. та № 109 від 28.08.2019 на суму 125780,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за липень 2019 року по податковій декларації № від 19.08.2019;

- платіжним дорученням №198 від 25.09.2019 на суму 289 277,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за серпень 2019 року по податковій декларації № від 16.09.2019;

- платіжним дорученням №253 від 23.10.2019 на суму 311 036,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за вересень 2019 року по податковій декларації № від 21.10.2019;

- платіжними дорученнями № 311 від 26.11.2019 на суму 100 000,00 грн.; №313 від 27.11.2019 на суму 100 000,00 грн. з призначенням платежу: погашення податкового боргу з ПДВ за жовтень 2019 року по податковій декларації від 18.11.2019 (т. 1, а.с. 155-167).

Також позивачем надані платіжні доручення № 1021 від 31.08.2020 року на суму 502415,00 грн. з призначенням платежу за липень 2020 року згідно декларації № від 19.08.2020 року; № 962 від 30.07.2020 року на суму 274262,00 грн. з призначенням платежу погашення податкового зобов`язання з ПДВ за червень 2020 року згідно декларації № від 16.07.2020 року; № 930 від 30.06.2020 на суму 226172,00 грн. з призначенням платежу погашення грошового зобов`язання з ПДВ за травень 2020 року згідно декларації № від 18.06.2020 року; № 846 віл 27.05.2020 року на суму 1194930,00 грн. з призначенням платежу погашення податкового зобов`язання з ПДВ за квітень 2020 року згідно декларації № від 19.05.2020; № 740 від 23.04.2020 року на суму 1564048,00 з призначенням платежу погашення податкового зобов`язання з ПДВ за березень 2020 року згідно декларації № від 21.04.2020 року; №1021 від 31.08.2020 року на суму 502415,00 грн. з призначенням платежу погашення податкового зобов`язання з ПДВ за липень 2020 року згідно декларації № від 19.08.2020 року (т. 3 а.с. 119-124).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПКУ).

Нормами Податкового кодексу України встановлено порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами пункт 56.11 статті 56 ПКУ не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено пунктом 59.1 статті 59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За змістом пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПКУ стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як свідчать матеріали справи, позивачем неодноразово змінювалися позовні вимоги та 23.03.2020 року позивач звернувся із заявою про зменшення позовних вимог та просив стягнути податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 4110241,83 грн. за період з 01.03.2019 по 29.11.2019.

Надані відповідачем платіжні доручення за період з квітня 2020 року по вересень 2020 року підтверджують, що відповідачем сплачено суму 4264242,00 грн., яка зарахована в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, що відповідає даним інтегрованої картки платника податків.

Під час апеляційного розгляду представником позивача дані обставини не спростовані.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявність податкового боргу у сумі 4110241,83 грн., а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції по суті прийнято правильне рішення, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 360/80/20 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць