Справа № 340/2441/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 340/2441/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Петренко О.С.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 32,2222 га, з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, викладену у листі від 22.03.2019 року №В-1213/0-1268/0/17-19;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву (клопотання) позивачу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 32,2222 га, з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради з урахуванням висновків суду та прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким надати дозвіл на розробку проекту землеустрою;

- встановити строк на виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою ним виконано всі вимоги передбачені законодавством, однак від відповідача отримав відмову з надуманих, необґрунтованих та непередбачених законом підстав.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління

Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 32,222 га, з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, викладену у листі від 22.03.2019 №В -1213/0-1268/0/17-19;

- зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, ухвалюючи зазначене рішення, дійшов висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області безпідставно вдалося до аналізу та оцінки документа, який не стосується питання надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі частки (паю). Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є набуттям права власності на земельну ділянку, яке в свою чергу, не є розпорядженням таким майном в розумінні статті 319 Цивільного кодексу України.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивачем, при зверненні із заявою щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, порушено порядок, через відсутність повноважень представників позивача представляти його інтереси в органах виконавчої влади.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, зазначає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву позивач зазначає, що відповідач, відмовляючи в задоволенні заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, не врахував, що вказана заява підписана особисто заявником, а не його представниками. Довіреність на представництво, відсутня в переліку документів, які додані до заяви.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, доводів відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної для ведення фермерського господарства, в розмірі частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 32,222 га, з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області Новомиргородського району Канізької сільської ради, яка перебуває у користуванні Фермерського господарства "Власенки" згідно з договором оренди землі, укладеним між Фермерським господарством "Власенки" та Новомиргородською районною державною адміністрацією від 23 жовтня 2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 грудня 2012 року за №02529.

До вказаної заяви (клопотання) додано: графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорта та ідентифікаційного номера; копію паспорту та ідентифікаційного коду, погодження землекористувача; довідку про розмір середньої частки (паю) по Канізькій сільській раді; довідку про відсутність на земельній ділянці нерухомого майна; копію статуту ФГ "Власенки"; копію свідоцтва про реєстрацію юридичної особи ФГ "Власенки"; копію виписки з ЄДРПОУ про ФГ "Власенки"; копію довідки про взяття на облік платника податків ФГ "Власенки"; копію наказу про призначення голови ФГ "Власенки"; рішення про приватизацію земельних ділянок членами ФГ "Власенки"; копію договору оренди ФГ "Власенки"; копію свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість; копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-32).

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, листом від 22.03.2019 р. №В-1213/0-1268/0/17-19 повідомило ОСОБА_2 про відсутність правових підстав для задоволення його заяви у зв`язку з відсутністю повноважень представників за довіреністю від 01.02.2019 р. реєстраційний №38 щодо набуття права власності на майно в інтересах довірителя, оскільки довіреністю передбачено обмеження щодо представництва інтересів у частині розпорядження майном та представництво інтересів лише з питань, пов`язаних із захистом охоронюваних законом прав, представники не мають повноваження з питань реалізації довірителем повноважень щодо набуття права власності на майно (земельну ділянку) в порядку, визначеному статтями 116,118,121 Земельного кодексу України.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом б частини 1 статті 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту в частини 3 статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з положеннями пункту а частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Частинами 1,2 статті 13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 р. №973-ІV, визначено, що члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Правилами частини 3 статті 13 вказаного Закону визначено, що дія частин першої та другої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Статті 31 та 32 Земельного кодексу є однотипними з вищезазначеною нормою.

За змістом частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Суб`єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Положеннями частин 6,7статті 118 Земельного кодексу України регламентовано, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка викладена в листі від 22.03.2019 року №В-1213/0-1268/0/17-19 не відповідає переліку підстав, які встановлені законодавцем в частині 7 статті 118 Земельного кодексу України.

У вищезазначеному листі відповідач посилається на відсутність повноважень представників за довіреністю від 01.02.2019 року реєстраційний №38 щодо набуття прав на майно в інтересах довірителя, оскільки довіреністю передбачено обмеження щодо представництва інтересів у частині розпорядження майном та представництво інтересів лише з питань, пов`язаних із захистом охоронюваних законом прав, представники не мають повноваження з питань реалізації довірителем повноважень щодо набуття права власності на майно (земельну ділянку) в порядку, визначеному статтями 116,118, 121 Земельного кодексу України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що заява (клопотання) ОСОБА_2 від 22 лютого 2019 року підписана особисто заявником, а не його представниками.

Разом з цим, довіреність від 01 лютого 2019 року реєстраційний №38, відсутня в переліку документів, які додані до заяви (клопотання) від 22.02.2019.

Відповідно до довіреності від 01.02.2019, посвідченої державним нотаріусом Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області та зареєстрованої в реєстрі за №38 ОСОБА_1 , який діє в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 , надав повноваження ОСОБА_3 та/або ОСОБА_4 та/або ОСОБА_5 , представляти його інтереси та вести від його імені справи з усіма необхідними повноваженнями (крім розпорядження майном та коштами) в усіх без обмеження органах, установах, підприємствах, організаціях, їх структурних підрозділах та територіальних органах незалежно від їх форм власності, підпорядкування та організаційно-правової форми, як недержавних, так і державних (у тому числі органах нотаріату) включаючи Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, структурні підрозділи та територіальні органи, бюро технічної інвентаризації та органи реєстрації права власності на нерухоме майно, на поштових відділеннях, в органах місцевого самоврядування, комісіях з усіх питань, пов`язаних із захистом її охоронюваних законом прав.

Таким чином, вказана довіреність не має жодного відношення до вирішення питання надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі частки (паю).

Приписами статті 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області діяло не у межах повноважень, не у спосіб, що передбачений законодавством України, оскільки надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є набуттям права власності на земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, способом захисту порушених прав, буде зобов`язання відповідача, належним чином та за встановленою законом процедурою, повторно розглянути заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки з прийняттям рішення, оформленого відповідно до вимог законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко