Справа № 640/16064/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 06.02.2020) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» звернулося з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо повернення товариству з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» узгодженої суми бюджетного відшкодування в розмірі 3 073 500,00 грн;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відомості щодо узгодженої товариству з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» суми бюджетного відшкодування у розмірі 3 073 500,00 грн;

- стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» пеню в розмірі 280 101,11 грн за порушення строків здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 3 073 500,00 грн, згідно декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідно до положень п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у м. Києві повинно було внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгоджену суму бюджетного відшкодування в розмірі 3 073 500,00 грн і ДКСУ протягом 5 операційних днів повинна була перерахувати узгоджену суму на рахунок ТОВ «МАКТЕ ГРУП», проте цього зроблено не було, сума бюджетного відшкодування в розмірі 3073500, 00 грн є заборгованістю бюджету і у ТОВ «МАКТЕ ГРУП» виникає право вимагати сплати пені.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що з урахуванням змін у законодавстві, що стосується механізму бюджетного відшкодування ПДВ, податковий орган не направляє висновки щодо суми відшкодування ПДВ до органу, що здійснює казначейське обслуговування коштів. Разом з тим, відповідачем наведено розрахунок суми пені, яка підлягає стягненню на користь позивача та дорівнює 272 320,52 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо повернення товариству з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» узгодженої суми бюджетного відшкодування. Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відомості щодо узгодженої Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» суми бюджетного відшкодування у розмірі 3 073 500,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» пеню в розмірі 272 320,52 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам викладеним у відзиві на позовну заяву.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» подало до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року.

Оскільки в рядку 20.2.1. податкової декларації з ПДВ позивачем зазначена сума бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 3 073 500 грн, тому разом з декларацією ТОВ «МАКТЕ ГРУП» була подана і заява про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника податку.

На підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України ГУ ДФС у м. Києві провело документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2017 року, за результатом якої склало акт від 09.02.2018 №113/26-15-14-01/40728705 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.03.2018 №, яким зменшено суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на рахунок платника у банку за листопад 2017 року у розмірі 3073500,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 по справі №826/9368/18, позовна заява ТОВ «МАКТЕ ГРУП» до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 07.03.2018 задоволена в повному обсязі.

Під час розгляду справи, згідно даних електронного кабінету платника податків ТОВ «МАКТЕ ГРУП» станом на 21.08.2019 в колонці «Сума до відшкодування» зазначена сума у розмірі 3073500,00 грн.

Відповідно до даних Реєстру заяв відшкодування ПДВ, сума в розмірі 3073500,00 грн не значиться як узгоджена, тобто відповідачем не вчинено дій по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації щодо відшкодування ПДВ позивачу.

Вказані обставини спричинили порушення права ТОВ «МАКТЕ ГРУП» на отримання бюджетного відшкодування та стали підставою для звернення позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою для захисту своїх порушених прав.

Позивач вважаючи, що вказані обставини спричинили порушення права ТОВ «МАКТЕ ГРУП» на отримання бюджетного відшкодування, бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що порушує права та інтереси позивача, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання належної йому суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість було порушено бездіяльністю контролюючого органу, яка полягає у не поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» узгодженої суми бюджетного відшкодування в розмірі 3 073 500,00 грн. При цьому, стягненню підлягає також і разом пеня у відповідному розмірі за порушення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній після 31.12.2017) платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення (абзац шостий пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно із пунктом 60.5 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що у разі скасування податкового повідомлення-рішення, яким, зокрема, зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, останнє вважається відкликаним у день набрання законної сили відповідним рішенням суду. При цьому, на наступний робочий день, після отримання відповідного рішення, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Матеріалами справи підтверджується, що сума бюджетного відшкодування у розмірі 3073500,00 грн набула статусу узгодженої з дня набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №826/9368/18, а саме: 13.03.2019 та, відповідно, відповідач зобов`язаний був внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Проте, відповідачем не було вчинено відповідних дій, спрямованих на повернення позивачеві суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що право позивача на отримання належної йому суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість було порушено бездіяльністю контролюючого органу, яка полягає у не поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКТЕ ГРУП» узгодженої суми бюджетного відшкодування в розмірі 3 073 500,00 грн, тому наявні правові підстави для зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відомості щодо узгодженої позивачу суми бюджетного відшкодування у розмірі 3 073 500,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем жодними доказами чи поясненнями не спростовано вищевказаних обставин та висновків.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що суму ПДВ у визначені нормами чинного законодавства не відшкодовано, суд приходить до висновку, що позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Позивачем зазначено, що сума пені, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України складає 280101,11 грн, при цьому, з розрахунку пені, доданого до позовної заяви вбачається, що позивач при її обрахунку застосував облікову ставку Національного банку України станом на момент виникнення пені, яка складала - 18 %.

Разом з тим, відповідач, наводячи у відзиві на позовну заяву розрахунок суми пені зазначив, що з 22.03.2019 по 25.04.2019 розмір ставки складав 18%, з 26.04.2019 по 18.07.2019 розмір ставки складав 17,5 %, а з 19.07.2019 по 22.08.2019 розмір ставки складав 17%.

Таким чином, виходячи з того, що за весь час нарахування пені розмір ставки НБУ змінювався, сума пені, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України, на переконання відповідача складає 272 320,52 грн.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що проаналізувавши обидва розрахунки пені, враховуючи ті обставини, що облікова ставка Національного банку України під час періоду нарахування пені (з 22.03.2019 по 22.08.2019) мала властивість змінюватись з 18% до 17,5 % та в подальшому до 17%, належною сумою пені, яка підлягає стягненню на користь позивача за вказаний період є саме 272320,52 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем не оскаржується рішення суду першої інстанції в цій частині.

Крім того, є вірним висновок суду першої інстанції щодо доцільності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції сторони погодились, що відповідачем частково було відшкодовано позивачу суму бюджетного відшкодування, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.

Разом із тим, між сторонами наявний спір щодо стягнення суми бюджетного відшкодування, що не була виплачена та пені, тому колегія суддів дійшла висновку, що для належного забезпечення поновлення порушених прав позивача, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21.09.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна