Справа № 440/2293/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2293/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Лайко О.В.,

представника позивача Смольського Ю.С.,

представника відповідача Дудник В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови від 02.04.2020 №UA110380/2020/00025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне визначення коду товару. Позивач не погоджується з висновками митниці, вважає їх необґрунтованими та такими, що порушують вимоги чинного законодавства, з огляду на те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, оскільки не визначивши всіх необхідних характеристик згідно з УКТЗЕД ввезеного ТОВ "Єристівський ГЗК" товару, відповідач змінив код за УКТЗЕД товару з коду на код .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

03.06.2020 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що за результатом перевірки правильності класифікації товару за МД №UA110380/2020/000546 на товар "Шини гумові, нові для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 235: - а/шина "Michelin" 33.00 К51 ХDR3 В4 Е4R TL **. Під час здійснення митного контролю посадовими особами митного поста "Кременчук" надана відмова у митному оформлення МД №UA110380/2020/0005465 з наданням картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, засобів комерційного призначення від 02.04.2020 №UA110380/2020/00025 та зазначенням наступних причин відмови: У митному оформлені відмовлено у зв`язку з невідповідністю положенням частини першою статті 260 Митного кодексу України та пункту 29 Положення при митні декларації, затвердженого ПКМУ від 21.05.2012 №450 у частині, що передбачає не володіння точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. У даній МД зазначено всі характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. Контроль правильності заявленого декларантом коду товару згідно УКТЗЕД за даною партією товару не здійснювався. Суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД відсутні. В картці відмови вказані умови, за яких можливе здійснення подальшого оформлення товару, а саме: "Подати митну декларацію типу ІМ40ДЕ, заповнену у звичайному порядку, у відповідності до положень частини першої статті 258 МКУ".

В подальшому позивачем до митного поста подано нову МД типу ІМ40ДЕ на цей жне товар, але з декларуванням його в товарній підкатегорії згідно з УКТЗЕД, ставка ввізного мита 10%.

Стверджує, що фактом митного оформлення товару позивач засвідчив свою згоду з карткою відмови, яку наразі оскаржує.

16.06.2020 позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якій вказував, що відсутність у товариства будь-яких відомостей визначених у пп. 5 п. 8 статті 257 Митного кодексу України дає йому змогу подати тимчасову митну декларацію. Стверджував, що подання позивачем до митного органу декларації з кодом УКТЗД, на якому наполягає відповідач, обумовлено виробничою необхідністю, адже підприємство працює у безперервному режимі виробництва і для дотримання техніки безпеки експлуатації самоскидів, позивачу були необхідні нові шини.

24.06.2020 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у яких останній зазначав, що позивачем у відповіді на відзив не вказано які саме відомості про товари йому не відомі. Стверджував, що відповідно до УКТЗЕД кожен код товару має назву. свій опис та характеристики, які є визначальними для можливості класифікації товарів. Тобто, неможливо обрати спочатку код товару згідно УКТЗЕД, а вже потім визначити його опис та характеристики.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що "Єристівський ГЗК" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, .

Позивач 02.04.2020 подав попередню електронну митну декларацію №UA110380/2020/000546 на товар (графа 31): "шини гумові, нові, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 235: шини "Michelin" 33.00 К51 ХDR3 В4 Е4R TL ** - 12 шт. Пневматичні, безкамерні, радіальні. спеціальні, крупногабаритні, позашляхові, малюнок протектору не типу "ялинка". Шини призначені для кар`єрних автосамоскидів Caterpiller 785C (вантажопідйомністю 136 тн), мають глибокий протектор для кам`я.

У графі 33 вказаної митної декларації ТОВ "Єристівський ГЗК" зазначено код товару 0.

Позивачем разом з МД №A110380/2020/000546 до митного контролю подано товаросупровідні та комерційні документи, що зазначені в митній декларації.

02.04.2020 митницею позивачеві надана картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №UA110380/2020/00025.

Не погоджуючись з правомірністю картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (надалі - МК України), а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до пунктів 20, 23 та 24 частини першої статті 4 МК України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством, відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Частиною першою статті 260 МК України визначено, що якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Також пунктом 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450, передбачено, що декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема коли:

точні відомості про код товару згідно з УКТЗЕД або характеристики, які впливають на оподаткування товару, зокрема особливими видами мита, можуть бути встановлені після проведення їх дослідження;

у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару згідно з УКТЗЕД виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, розв`язання яких вимагає додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо;

відомості про кількісні характеристики товарів можуть бути встановлені після навантаження товарів на транспортний засіб або вивантаження товару з транспортного засобу;

ціна товарів визначається за формулою.

Відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.09.2012 №1011, в режимі ввезення (ІМ), зокрема, вирізняються такі типи МД: 1) ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення; 2) ДЕ - додаткова декларація до попередньої митної декларації; 3) ТН - тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо.

Стаття 257 МК України регламентує процедуру декларування.

Так, відповідно до частин першої та шостої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 5 частини восьмої статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

З оскаржуваної картки відмови слідує, що позивачу відмовлено у митному оформленні товарів, оскільки у поданій МД (ІМ 40 ТН) зазначено всі характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. Контроль правильності заявленого декларантом коду товару згідно УКТЗЕД за даною партією товару не здійснювався. Суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД відсутні.

Аналіз приписів пункту 29 Положення дає підстави для висновку, що наявність у вказаному пункті прислівника "зокрема" свідчить про те, що зазначені у цьому пункті випадки здійснення декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, з використанням тимчасової митної декларації не є вичерпним.

Крім того, виходячи з положень статті 257 МК України можна дійти висновку, що при декларуванні товару до митної декларації вносяться відомості про нього. До відомостей про товар, які вносяться декларантом до митної декларації для митного оформлення, обов`язково вноситься код УКТЗЕД. При цьому, суд відмічає, що поняття "точні відомості про характеристики товарів" чинним митним законодавством не визначене.

З огляду на викладене та враховуючи не вичерпність перелічених у пункті 29 Положення про митні декларації випадків здійснення декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, з використанням тимчасової митної декларації, суд вважає, що товариство у спірному випадку мало право на подання до митного органу тимчасової митної декларації, оскільки не володіло точними відомостями про характеристику ввезеного товару.

У відзиві на позовну заяву митний орган наполягає на відсутності у позивача права на подання тимчасової митної декларації типу ІМ 40 ТН №UA110380/2020/000546 з огляду на не проведення по вказаній декларації контролю правильності заявленого коду УКТЗЕД імпортованого товару та відсутності між декларантом та митним органом будь-яких суперечностей з приводу коду УКТЗЕД такого товару.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що незважаючи на не проведення контролю правильності заявленого коду УКТЗЕД імпортованого товару саме по митній декларації №UA110380/2020/000546, митницею раніше вже здійснювався митний контроль аналогічного імпортованого позивачем товару позивача по інших митних деклараціях і між митним органом та товариством виникали суперечності з приводу правильності визначеного останнім у деклараціях коду УКТЗЕД імпортованого товару.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, у провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебувала справа №440/4896/19 за позовом ТОВ "Єристівський ГЗК" до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806060/2019/00086 від 25.11.2019; визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 25.11.2019.

Зокрема, предметом судового розгляду було рішення Полтавської митниці ДФС України про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 25.11.2019, яким митний орган змінив код за УКТЗЕД товару з коду на код , під час декларування товару, придбаного за довгостроковим договором поставки шин від 01.12.2018 №FYM-TSTH-19-23.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/4896/19, що набрало законної сили 10.08.2020, позовні вимоги ТОВ "Єристівський ГЗК" задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці ДФС України про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 25.11.2019; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806060/2019/00086 від 25.11.2019.

Отже, вказане свідчить про те, що станом на дату подання електронної митної декларації ІМ 40 №UA110380/2020/000546 (02.04.2020) був наявний невирішений спір між позивачем та митним органом щодо визначення коду УКТЗЕД аналогічного імпортованого товару, придбаного за довгостроковим договором поставки шин від 01.12.2018 №FYM-TSTH-19-23.

Таким чином, митний орган, до подання позивачем МД №UA110380/2020/000546 від 02.04.2020, був обізнаний про наявність судового спору щодо визначення коду за УКТЗЕД товару та не можливість точного визначення позивачем коду товару за УКТЗЕД.

Відтак, позивач на момент декларування товару та подання митної декларації ІМ 40 ТН №UA110380/2020/000546 не володів точними відомостями про код товару (шини) за УКТЗЕД, а тому подання ТОВ "Єристівський ГЗК" декларації типу ІМ 40 ТН повністю відповідає вимогам частини першої статті 260 МК України та пункту 29 Положення про митні декларації, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450.

Доводи відповідача на те, що позивачем 03.04.2020 було оформлено нову митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA110380/2020/000560 на той самий товар з визначенням коду товару за УКТЗЕД , що фактично є засвідченням згоди останнього з оскаржуваною карткою відмови, суд оцінює критично, оскільки вказане пояснюється виробничою необхідністю отримання імпортованого товару в найкоротші терміни з метою дотримання техніки безпеки експлуатації самоскидів, які використовуються у господарській діяльності позивача.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110380/2020/00025 від 02.04.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат проведено у відповідності до вимог статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 15, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, ) про визнання протиправною та скасування картки задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110380/2020/00025 від 02.04.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 вересня 2020 року.

Суддя С.С. Бойко