Справа № 420/3637/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3637/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача Бобрової В.М. (згідно ордеру),

представника відповідача Бутрик А.О. (згідно витягу),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 27 квітня 2020 року надійшов позов адвоката Бобрової Вікторії Миколаївни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо порушення строків відповіді на заяву TОB ХАНІБАДЖЕР від 19.02.2020 р.;

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області, що полягають у відмові у видачі марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» відповідно до заявки-розрахунку № 2 на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів від 19.02.2020 р.;

3. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області, що полягають у зобов`язанні ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» сплати 100 % акцизного податку з усієї ваги (брутто) тютюнової суміші, до складу якої також входять не підакцизні товари як гліцерин, ароматизатори та сироп, для отримання марок для маркування тютюнових виробів;

4. Зобов`язати Головне управління видати ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів відповідно до заявки-розрахунку № 2 від 19.02.2020 р.

Ухвалою від 04 травня 2020 року позов адвоката Бобрової Вікторії Миколаївни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

12 травня 2020 року до суду від позивача за вх.№18238/20 надійшла заява з позовною заявою (у 2-х екземплярах), додатками до позовної заяви відповідачу та доказами сплати судового збору 2102.00 грн. При цьому, в якості позивача зазначено товариство з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР».

Ухвалою від 18 травня 2020 року виправлено описку в ухвалі суду від 04 травня 2020 року у справі №420/3637/20, виклавши 28-й абзац мотивувальної частини ухвали в наступній редакції: «Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви, доказів на підтвердження зазначених у позові обставин, примірника позовної заяви з додатками відповідачу та доказів сплати 4204,00 грн. судового збору (з копією учасникам справи)».

Також 18 травня 2020 року ухвалою продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР». Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали з урахуванням пункту 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України.

25 травня 2020 року до суду від позивача за вх.№19948/20 надійшла заява про виконання ухвали та усунення недоліків, докази сплати 2102,00 грн. судового збору та належним чином оформлена позовна заява (у 2-х примірниках).

Ухвалою від 29 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР», відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є ліцензованим виробником та продавцем тютюнових виробів (тютюнової суміші для кальяна). 14 січня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» (далі - ТОВ «ХАНІБАДЖЕР») направило на адресу Головного управління ДПС в Одеській області заявку-розрахунок на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів. Зазначає, що ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» були надані документи відповідно до форм, у відповідності з Наказом Міністерства фінансів від 11.04.2016 року № 428 «Про затвердження форм заявок-розрахунків на виготовлення та придбання марок акцизного податку, звіту про використання марок акцизного податку та журналів для обліку марок акцизного податку». 21 січня 2020 року ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» отримало від директора департаменту контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Державної податкової служби України Гнатюка Р. лист № 704/7/99-00-17-03-01-07 від 16 січня 2020 року, в якому викладено позицію щодо бази оподаткування деяких видів тютюну та замінників тютюну, погоджену листом Міністерства фінансів України від 19.12.2019 року № 11320-10-62/34080 та наведено, що вагою нетто для визначення бази оподаткування для товару, зокрема «тютюн для кальяна», до складу якого входить тютюн, та який призначений для куріння за допомогою кальяна, є вага всієї готової суміші, що призначена для використання у кальянах, а не лише тютюну, який є невід`ємною часткою такої суміші та вагу якого неможливо виокремити із загальної ваги суміші. Відповідно до листа директора Департаменту контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Державної податкової Служби України Гнатюка Р. від 18.02.2020 року 6119/6/06, лист Державної Податкової Служби України від 16.01.2020 року № 704/7/99-00-17-03-01-07 - відкликано. Зазначає, що 24.02.2020 року ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» направило на адресу Головного управління повторну заяву із Заявкою-розрахунком № 2 від 19.02.2020 року на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів в кількості 3397 шт., однак відповідач листом від 25.03.2020 року повідомив, що для отримання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» необхідно здійснити розрахунок акцизного податку відповідно до доведеного листа Головного управління від 21.01.2020 року № 884/10/15-32-32-05-08, а саме, що вагою нетто для визначення бази оподаткуваггя товару «тютюн для кальяну» є вага всієї готової продукції. Вважає, що діючими нормативно-правовими актами не передбачено ніяких обмежень в отриманні ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів. Також, з посиланням на приписи ст.20 Закону України «Про звернення громадян» та ст.3 Розділу 1 Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, вважає, його звернення до відповідача (Заявка-розрахунок № 2 від 19.02.2020 року, яка направлена 24.02.2020) є такою, що не потребує додаткового вивчення та проведення перевірки, а відтак вважає, що відповідач порушив строки розгляду звернення та надання відповіді, що, в свою чергу, є протиправними діями.

19 червня 2020 року до суду за вх. № 23687/20 надійшов відзив Головного управління ДПС в Одеській області, в якому відповідачем зазначено, що доводи позивача є безпідставними. Зазначає, що підпунктом 215.3.2 п. 215.3 ст.215 Податкового кодексу України одиницею виміру бази оподаткування акцизним податком встановлено вагу, нетто в кг, зокрема, але не виключно, тютюну, інших, промислового виробництва; тютюну «гомогенізованого» або «відновленого»; тютюнових екстрактів та есенцій (код згідно УКТ ЗЕД 2403). Відповідно до примітки 1 до групи 24, затвердженої Законом України від 19 вересня 2013 року № 584-VІІ «Про Митний тариф України», та примітки до підпозицій групи 24 «Тютюн і промислові замінники тютюну» Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДФС від 09.06.2015 № 401, у підпозиції 2403 11 термін «тютюн для кальяна» означає тютюн, призначений для куріння за допомогою кальяна, що складається із суміші тютюну та гліцерину, з вмістом або без вмісту ароматичних масел і екстрактів, меляси або цукру, який має або не має фруктового аромату. Вказує, що вагою нетто для визначення бази оподаткування для товару, зокрема «тютюн для кальяна», до складу якого входить тютюн, та який призначений для куріння за допомогою кальяна, є вага всієї готової суміші, що призначена для використання у кальянах, а не лише тютюну, який є невід`ємною часткою такої суміші та вагу якого неможливо виокремити із загальної ваги суміші, посилається на абзац 2 ст.2 Директиви про структуру та ставки податків на тютюнові вироби (Директива 2011/64/ЄС) передбачає, що продукти, які повністю або»' частково складаються з інших речовин, окрім тютюну, відносяться до тютюну для паління та відповідно оподатковуються. Тобто тютюн для кальяна, який складається виключно з трав і не містить тютюн, оподатковується як тютюн для паління. Вважає, що дії Головного управління щодо відмови у видачі марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів відповідно до заявки-розрахунку № 2 на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів від 19.02.2020 року, - перебувають у межах правового поля, а відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

30 червня 2020 року за вх. № 24950/20 до суду від ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідач не мав посилатись на лист № 704/7/99-00-17-03-01-07 від 16 січня 2020 року, який вже відкликано, посилання відповідача на Директиву 2011/64/ЄС є неспроможними, відповідач посилається на УКТ ЗЕД, застосовуючи визначення з Митного кодексу України для вирішення питань щодо оподаткування всупереч вимогам Податкового кодексу України, посилається на п.7.3 ст.7, п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України, вважає, що дії відповідача щодо зобов`язання позивача сплати 100% акцизного податку є протиправними.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позов відповідача, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступне.

ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» (код 41009667) зареєстроване як юридична особа 18.09.2018 року та взяте на податковий облік.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» за КВЕД є 12.00 Виробництво тютюнових виробів (а.с.15).

ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» отримало ліцензією серії АЖ № 077842 від 18.02.2019 року Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 30292197) на виробництво тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну), терміном дії з 18.02.2019 року до 18.02.2024 року (а.с.17) та ліцензією Головного управління ДФС в Одеській області на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстраційний номер 1903411 від 31.07.2019 року терміном дії з 07.08.2020 року до 07.08.2020 року (а.с.18).

ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» виготовляє суміші тютюнові для кальяну у відповідності з вимогами ТУ У 12.0-1:2018 «Суміші тютюнові для кальяну. Технічні умови» (а.с.179-193), відповідно до п.3.2. яких «продукція виробляється у відповідності з рецептурою».

Код товару, згідно експертного висновку № УТЕ-2280 від 28.12.2018 року виданого Торгово-промисловою палатою України, є УКТ ЗЕД: 2403 11 00 00 «Суміш тютюнова для кальяну складається із суміші тютюну та гліцерину, з вмістом глюкози, барвників натуральних харчових та ароматизаторів» (а.с.28).

ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» розроблено та затверджено рецептуру №5 та №6 виробництва суміші тютюнової, де визначено пропорцію складових у 100 грамах вироблюваної продукції (а.с.21-23), відповідно до якої у 100 г суміші тютюнової для кальяну складова тютюнового листя складає 13,0 г та 11,2 г.

ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» склало заявку-розрахунок на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів.

ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» отримало від Головного управління ДПС в Одеській області лист №884/10/15-32-32-05-08 від 21 січня 2020 року (а.с.37) з доданим до нього листом № 704/7/99-00-17-03-01-07 від 16.01.2020 року директора департаменту контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Державної податкової служби України Гнатюка Р., в якому викладено позицію щодо бази оподаткування деяких видів тютюну та замінників тютюну, погоджену листом Міністерства фінансів України від 19.12.2019 року № 11320-10-62/34080 (а.с.38).

23.01.2020 року TOB «ХАНІБАДЖЕР» направило звернення щодо отриманого листа Державної податкової служби України № 704/7/99-00-17-03-01-07 від 16.01.2020 року, в якому висловило свою позицію щодо неправильного тлумачення листа Міністерства фінансів України і помилкового застосування норм Закону України «Про митний тариф України» замість норм, визначених Податковим кодексом України до вирішення питання щодо оподаткування діяльності ТОВ «ХАНІБАДЖЕР», а саме: виробництва тютюнової суміші для кальяну на території України (а.с.32-34).

Відповідно до листа від 07.02.2020 року № 1829/10/15-32-32-05-08 заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області В. Політило, лист Державної податкової служби України від 16.01.2020 року №704/7/99-00-17-03-01-07 було направлено до Головного управління ДПС в Одеській області для доведення до відома платників податків, а погоджений Міністерством фінансів України лист від 19.12.2019 року на адресу Головного управління ДПС в Одеській області не надходив (а.с.36).

Відповідно до листа директора Департаменту контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Державної податкової служби України Гнатюка Р. від 18.02.2020 року № 6119/6/99-00-17-03-01-06, лист Державної податкової служби України від 16.01.2020 року № 704/7/99-00-17-03-01-07 відкликано (а.с.35).

24.02.2020 року ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» направило на адресу Головного управління ДПС в Одеській області повторну заяву із заявкою-розрахунком № 2 від 19.02.2020 року на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів в кількості 3397 шт., що підтверджується описом вкладення у конверт та накладною № 285 Укрпошта від 24.02.2020 року (а.с.46-49).

ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» отримало лист № 5392/10/15-32-32-06-06 від 25.03.2020 року в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області Балануца О. щодо розгляду заяви від 24.02.2020 року. Відповідно до зазначеного листа, для отримання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» необхідно здійснити розрахунок акцизного податку відповідно до доведеного листа Головного управління від 21.01.2020 року №884/10/15-32-32-05-08 (а.с.19-20).

Позивач, вважаючи, що йому протиправно відмовлено у видачі марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Аналогічного змісту визначення міститься у підпункті 14.1.252 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу третього частини 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пунктом 226.1 ст.226 Податкового кодексу України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Окрім цього, пунктом 226.11 цієї статті встановлено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Видача марок акцизного податку виробникам тютюнових виробів здійснюється з урахуванням вимог підпункту 222.1.2 пункту 222.1 ст.222 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 222.1.2 Податкового кодексу України, суми податку з урахуванням мінімального акцизного податкового зобов`язання із сплати акцизного податку на тютюнові вироби та ставок податку, діючих відповідно до норм цього Кодексу, виробниками тютюнових виробів сплачуються до бюджету протягом п`ятнадцяти робочих днів після отримання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання податкової декларації.

Відповідно до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, Державна податкова служба України щомісяця подає з використанням засобів захисту інформації (у зашифрованому вигляді) підприємству-виробнику (марок) зведену Заявку-розрахунок на виготовлення необхідної кількості марок та оплачує витрати, пов`язані з їх виробництвом.

В свою чергу підприємства-виробники та імпортери алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - покупці марок) подають засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» щомісяця до 8 числа продавцю марок акцизного податку (далі - продавець марок) для задоволення через два місяці потреби в марках таку інформацію: попередню заявку-розрахунок про потребу в марках за їх видами, реквізити платіжного документа/платіжних документів (номер, дата платіжного доручення та сума перерахованих коштів) на перерахування плати за виготовлення марок та звіт про використання марок, придбаних у попередньому місяці.

У разі ненадходження протягом 24 годин до покупця марок підтвердження про факт одержання засобами електронного зв`язку б електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» інформації, зазначеної в абзаці четвертому цього пункту, покупець марок не пізніше 10 числа місяця, в якому подано попередню заявку-розрахунок, може подати продавцю марок таку інформацію у паперовому вигляді.

До 18 числа місяця, в якому подано згідно з абзацом четвертим цього пункту попередню заявку-розрахунок, покупці марок мають право здійснити корегування такої заявки-розрахунку в бік збільшення, що не перевищує визначеного у ній обсягу, шляхом подання додаткової попередньої заявки-розрахунку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

У разі ненадходження протягом 24 годин до покупця марок підтвердження про факт одержання засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» інформації, зазначеної в абзаці шостому цього пункту, покупець марок не пізніше 20 числа місяця, в жому подано попередню заявку-розрахунок, може подати продавцю марок додаткову попередню заявку-розрахунок у паперовому вигляді.

Відповідно до підпункту 215.3.2 пункту 215.3 ст.215 Податкового кодексу України, акцизній податок справляється з товару «Тютюн та замінники тютюну, інші, промислового виробництва; тютюн «гомогенізований» або «відновлений»; тютюнові екстракти та есенції» код товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД 2403 за одиницю виміру 1 кілограм (нетто) у розмірі 2836,08 гривень. При цьому, вагою нетто вважається вага товару (продукції) без урахування ваги будь-якої тари чи упаковки. У разі якщо складовими частинами (елементами) підакцизного товару (продукції) є сукупно підакцизні товари (продукція) та інші види продукції, для цілей оподаткування акцизним податком врахуванню підлягає лише вага тих складових частин (елементів), які належать до підакцизних товарів (продукції).

Відповідно до групи 24 «Тютюн і промислові замінники тютюну» Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), коду УКТ ЗЕД 2403 відповідає «Інший тютюн промислового виробництва та замінники тютюну промислового виробництва; «гомогенізований» або «відновлений» тютюн; тютюнові екстракти та есенції» до складу якого входить «тютюн для куріння, з вмістом або без вмісту замінників тютюну у будь-якій пропорції» до складу якого, в свою чергу, входить під кодом 2403 11 00 00 «тютюн для кальяна, зазначений в примітці 1 до цієї групи». Згідно з приміткою 1 до цієї групи «В підпозиції 2403 11 термін «тютюн для кальяна» означає тютюн, призначений для куріння за допомогою кальяна, що складається з суміші тютюну та гліцерину, з вмістом або без вмісту ароматичних масел і екстрактів, меляси або цукру, який має або не має фруктового аромату. Проте продукти, що не містять табаки, призначені для куріння за допомогою кальяна, виключаються з цієї підпозиції.». Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, що є одним з правил класифікації товарів в УКТ ЗЕД.

Згідно до підпозиції 24 розділу ІV пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», до підпозиції 2403 11: «До цієї товарної підпозиції включаються, серед іншого (іnter alіa), продукти, що складаються з суміші тютюну, меляси чи цукру, ароматизованої фруктами, гліцерином, ароматичними оліями та екстрактами (наприклад, «Meassel» чи «Massel»). Крім того, сюди також включаються продукти, що не містять меляси чи цукру (наприклад, «Tumbak» чи «Ajamі»). Проте, до підпозиції не включаються продукти для кальяну, що не містять тютюн (наприклад, «Jurak») (підпозиція 2403 99). Кальян також відомий під такими назвами, як «наргіле», «аргіла», «бурі», «гуза», «хуках», «шиша», «хабл-бабл».

Також, відповідно до абзацу 2 ст.2 Директиви про структуру та ставки податків на тютюнові вироби (Директива 2011/64/ЄС), вироби, які повністю або частково складаються з інших речовин, окрім тютюну, що в іншому відповідають критеріям, викладеним у статті 3 або частині 1 статті 5, вважаються сигаретами і тютюном для куріння. Згідно з ст.5 Директиви 2011/64/ЄС, 1. для цілей цієї Директиви тютюн для куріння означає: (a) тютюн, який був порізаний або іншим чином подрібнений, скручений у вигляді джгутів або спресований у блоки і який можна курити без подальшої промислової переробки; (b) залишки тютюну, розфасовані для роздрібної торгівлі, що не підпадає під статтю 3 та частини 1 статті 4, і які можна курити. Для цілей цієї статті, залишками тютюну вважаються залишки листя тютюну і побічні відходи, одержувані від переробки тютюну чи виробництва тютюнових виробів.

Слід підкреслити, що відповідно до ч.3 ст.2 Директиви 2011/64/ЄС, незважаючи на існуючі положення Союзу, визначення, зазначені у частині 2 цієї статті та статті 3, 4 і 5, не повинні ущемляти вибір системи або рівнів оподаткування, які застосовуються до різних груп товарів, зазначених у цих статтях.

При цьому, відповідно до п.5.2. ст.5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Податкове законодавство України ґрунтується, окрім іншого, на презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (п.п.4.1.4 п.4.1. ст.4 Податкового кодексу України).

Крім того, суд зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України

Суд враховує, що ЕСПЛ у Рішенні від 07.07.2011 року у справі «Серков проти України» зазначає, що оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку - порушення ст. 1 Протоколу мало місце.

Таким чином, суд приходить до висновку, що примітка, яка міститься у ст. 215.3.2 Податкового кодексу України дає вичерпне пояснення щодо оподаткування акцизним податком товарів коду УКТ ЗЕД 2403, а саме лише ваги тих складових частин (елементів) суміші, які належать до підакцизних товарів (продукції).

Отже, оподаткування акцизним податком товарів, коду УКТ ЗЕД 2403 до складу якого, в свою чергу, входять під кодом 2403 11 00 00 товари, що виробляються ТОВ «ХАНІБАДЖЕР», для цілей оподаткування акцизним податком врахуванню підлягає лише вага тих складових частин (елементів) суміші, які належать до підакцизних товарів (продукції). При цьому, вагою нетто вважається вага товару (продукції) без урахування ваги будь-якої тари чи упаковки. У разі якщо складовими частинами (елементами) підакцизного товару (продукції) є сукупно підакцизні товари (продукція) та інші види продукції, для цілей оподаткування акцизним податком врахуванню підлягає лише вага тих складових частин (елементів), які належать до підакцизних товарів (продукції).

Суд також зазначає, що відповідно до ст. 215.3.2 Податкового кодексу України, акцизний податок справляється з товару «Тютюн та замінники тютюну, інші, промислового виробництва; тютюн «гомогенізований» або «відновлений»; тютюнові екстракти та есенції» за одиницю виміру 1 кілограм (нетто) у розмірі 2836,08 гривень. Також, акцизний податок у розмірі 2836,08 гривень за одиницю виміру 1 кілограм (нетто) справляється на «Тютюнову сировину», «Тютюнові відходи», «Сигари, включаючи сигари з відрізаними кінцями, та сигарили (тонкі сигари), з вмістом тютюну», отже застосування ставки 2836,08 гривень за одиницю виміру 1 кілограм (нетто) суміші, у якій вміст тютюну складає 11,2%-13% є таким, що порушує принцип «справедливого балансу».

Суд зазначає, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Також, у рішенні ЄСПЛ від 14.05.2013 року у справі «Н.К.М. проти Угорщини», Суд підкреслив, що втручання має встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини, в якому повинна бути виправдна співмірність між використовуваними засобами та поставленою метою. Також, Суд наголосив, що втручання у право мирного володіння своїм майном сталося відповідно до умов, передбачених законом (мова йде про відсутність свавілля), та з метою публічного інтересу, воно завжди повинно встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Отже, має існувати виправдана співмірність між втручанням держави у право володіння особи, використаними засобами такого втручання та поставленою метою.

Відтак, враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо відмови у видачі марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» відповідно до заявки-розрахунку № 2 на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів від 19.02.2020 року та щодо зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» сплатити 100 % акцизного податку з усієї ваги (брутто) тютюнової суміші, до складу якої також входять не підакцизні товари для отримання марок для маркування тютюнових виробів.

Разом з тим, суд зазначає, що у рамках даної справи судом досліджувалося виключно питання щодо правомірності оподаткування відповідачем акцизним податком товару, що виробляється ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» під кодом 2403 11 00 00 УКТ ЗЕД, до складу якого входить підакцизний товар, за тими ж правилами, за якими оподатковується товар зі 100% вмістом підакцизного товару, оскільки саме з цих обставин виник спір, проте питання щодо розміру такого акцизного податку, вірності його обчислення та сплати позивачем та відповідно наявності підстав для видачі ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів відповідно до його заявки-розрахунку № 2 від 19.02.2020 року суд вважає передчасними, а відтак у задоволенні позовних вимог позивача щодо зобов`язання Головного управління видати ТОВ «ХАНІБАДЖЕР» марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів відповідно до заявки-розрахунку № 2 від 19.02.2020 р.

В той же час, з метою належного захисту прав позивача суд, керуючись ч.2 ст.9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області прийняти відповідне рішення за заявою TОB «ХАНІБАДЖЕР» від 19.02.2020 року з урахуванням висновків суду у даній справі. Саме таким способом, на думку суду, права та інтереси позивача будуть забезпечені у належний правовий спосіб в межах предмету та підстав позову.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління щодо порушення строків відповіді на заяву TОB «ХАНІБАДЖЕР» від 19.02.2020 року, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Тобто, правомірними для посадових осіб органів державної влади є лише ті дії, які прямо вказані у законі ж дозволені, а протиправними вважаються ті що прямо суперечать нормам законодавства або нормами законодавства не передбачені.

Згідно ст.7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Крім того, відповідно до ст.3 Розділу 1 Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, розгляд звернень в органах ДФС є складовою механізму реалізації прав громадян на внесення до органів державної влади пропозицій щодо поліпшення їх діяльності, викриття недоліків у роботі, оскарження дій посадових осіб та органів державної влади.

Відповідно до ст.7 Розділу 1 Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляд7.

Відповідно до ст. 14 Розділу 3 Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, рішення, які приймаються за зверненнями громадян, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах законодавства.

Згідно ч.2 Розділу 4 Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, звернення розглядаються та вирішуються у строк не більше одного місяця із дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові й неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх реєстрації.

Щодо тверджень позивача стосовно того, що його звернення є таким, яке не потребує додаткового вивчення, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки об`єктивних законодавчо встановлених критеріїв оцінки того, чи потребує звернення додаткового вивчення, чи ні не встановлено, а вивчення судом звернення позивача не дає можливості прийти до висновку, що воно є таким, що не потребує додаткового вивчення.

Згідно з частиною третьою статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Так, останнім днем передбаченого Законом України «Про звернення громадян» строку для розгляду звернення від 19.02.2020 року, що отримано Головним управлінням 26.02.2020 року, та не заперечується позивачем, було 27.03.2020 року, тобто Головне управління надало відповідь 25.03.2020 року в межах строку, визначеного ст.20 Закону України «Про звернення громадян» та ч.2 Розділу 4 Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, а відтак задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправними дії Головного управління щодо порушення строків відповіді на заяву TОB Ханібаджер від 19.02.2020 року задоволенню не підлягає.

Решта доводів та заперечень відповідача у відзиві на позов висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 6306,00 грн. згідно платіжних доручень №13 від 21.04.2020, № 9572 від 05.05.2020 та № 9584 від 22.05.2020 за три вимоги немайнового характеру.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи задоволення двох позовних вимог позивача суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» судового збору у розмірі 4204,00 грн.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо відмови у видачі марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» відповідно до заявки-розрахунку № 2 на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів від 19.02.2020 року.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» сплатити 100 % акцизного податку з усієї ваги (брутто) тютюнової суміші, до складу якої також входять не підакцизні товари для отримання марок для маркування тютюнових виробів.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути заявку-розрахунок № 2 від 19.02.2020 року товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» про видачу марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ХАНІБАДЖЕР» (вул.Долинська, буд.12, м.Одеса, 65042, ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Повний текст рішення складено та підписано 25.09.2020 року.

Суддя О.А. Вовченко