Справа № 511/744/20
Суддя: Іванова О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/744/20

Номер провадження: 2-а/511/7/20

23 вересня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

секретаря судового засідання - Кирилової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третьої особи: головного інспектора з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланда Артема Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

04.05.2020 року на адресу суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про визнання протиправною та скасування постанови від 24.04.2020 року серії АС № про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.04.2020 року відносно неї була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки(відеозапису), чим порушено п. 15.9 «г» ПДР за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510,00грн. В постанові зазначено, що вона здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Вважає дану постанову незаконною та такою, що суперечить нормам КУпАП та вимог законодавства щодо оформлення постанови по справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що інспектором, при розгляді справи не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в її діях є ознаки проступку, а постанова не відображає дійсних обставин справи, було порушено встановлений КУпАП порядок розгляду справи та винесення постанови.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати та скасувати постанову від 24.04.2020 року серії АС № головного інспектора з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланда А.Л. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки(відеозапису).

Одночасно з адміністративним позовом ОСОБА_1 надала клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 08.05.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року після усунення позивачем недоліків провадження по справі було відкрито в спрощеному позовному провадженні з призначенням судового засідання.

Позивач також просила суд клопотання про витребування доказів не розглядати в судовому засіданні оскільки відпала така необхідність та вона отримала всі потрібні документи від відповідачів.

Ухвалою суду від 08.07.2020 року клопотання представника відповідача виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ю.А. Кривохижи про проведення судових засідань по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в режимі відеоконференції з Деснянським районним судом м. Києва було задоволено ( а.с.112).

10.07.2020 року уповноваженою особою відповідно до договору Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ю.А.Кривожиха був надісланий Відзив на позовну заяву, який він обґрунтував тим, що позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланд А.С. при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серія АС № від 24.04.2020 року. 24 квітня 2020 року об 11 год 30 хв головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланд А.С. на вул. Шолуденка, 29 в м. Києві зафіксовано, що транспортний засіб NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушено підпункт г) пункту 15.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.Встановивши відповідальну особу, а саме: ОСОБА_1 за якою зареєстровано транспортний засіб інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 24 квітня 2020 року серії АС № , відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 510 грн за порушення вимог 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.Пунктом 15 Правил визначені правила зупинки і стоянки транспортних засобів. Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися спеціально відведених місцях чи на узбіччі (пункт 15.1 Правил). Відповідно до підпункту г) пункту 15.9 Правил зупинка забороняється к дохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. Факт вчинення позивачем порушення підпункту г) пункту 15.9 «г» Правил та вчинення нею правопорушення за ч.3 ст. 122 КпАП України підтверджується фотодоказами, а тому доводи позивача про те, що постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, спростовуються, додавши до матеріалів справи матеріали фотофіксації. Просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Разом з Відзивом представником відповідачів Кривохижа Ю.А. до суду було надіслано клопотання про заміну відповідачів, яке він обґрунтував тим, що предметом судового оскарження є постанова головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланд А.Л. від 24 квітня 2020 року серія АС № 6. Відповідно до наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24 лютого 2020 року Стотланда А.Л. призначено на посаду головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування. Таким чином, відповідачем у справі, що є наразі предметом судового розгляду має бути суб`єкт владних повноважень у якому працює посадова особа дії якої оскаржуються, а саме: Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Просив замінити первісних відповідачів у справі Київську міську раду та Київську міську державну адміністрацію на належного відповідача - Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

17.07.2020 року позивач ОСОБА_1 до суду надіслала заперечення, в яких заперечувала проти заміни відповідачів. Вважала, що саме відповідальний орган, на який зокрема покладено повноваженнями ст. 219 КУпАП функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 3 ст.122 КУпАП, а тому вказані нею відповідачі є належними.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року в задоволенні клопотання представника відповідачів Київської міської ради та Київської міської державної адміністрації - Кривохижа Ю.А. про заміну первісних відповідачів було відмовлено. До участі в адміністративній справі було залучено в якості другого відповідача - Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6, ) та в якості третьої особи було залучено головного інспектора з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланда А.Л.

31.07.2020 року до суду уповноваженою особою Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації М.Сказко був надісланий Відзив, який він обґрунтував тим, що доводи позивача щодо необхідності заміру відстані від автомобіля до пішохідного переходу є хибними, оскільки на матеріалах фотофіксації чітко вбачається, що машина розташована набагато ближче 10м від пішохідного переходу, а тому підстави для замірювання відстані були відсутні. Тимчасове затримання транспортного засобу NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 та доставлення його на спеціальний майданчик відбулося відповідно до вимог чинного законодавства. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити.

14.08.2020 року до суду позивачем ОСОБА_1 була направлена відповідь на відзив, яку вона обґрунтувала тим, що відповідачем у відзиві зазначаються виключно посилання на норми права та не спростовано обставину нездійснення відповідачем заміру відстані автомобіля до пішохідного перехрестя. Жодного доказу про здійснення вимірювання такої відстані інспектором не надано, відстань визначалася візуально. Також відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме вона керувала зазначеним автомобілем та саме вона здійснила указане правопорушення ПДР, не зважаючи на те, що вона не заперечує керування транспортним засобом у момент залишення транспортного засобу у місці з якого його було в подальшому евакуйоване. Крім того, позивач не погодилася з діями відповідача щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху. На її думку відповідач не довів належними доказами факт вчинення нею адміністративного правопорушення, а з наявних фотознімків, яким зафіксовано дану подію, не вбачається порушення транспортним засобом правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Розглянути її позовну заяву без її участі за наявними в матеріалах справи документами.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, просила суд розгляд справи провести у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідачів та третя особа в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи.

На адресу суду 23.09.2020 року надіслана заява від представника відповідача - Кривожихою Ю.А. про перенесення розгляду справи у зв`язку з його хворобою, будь-яких підтверджуючих документів на адресу суду не надіслано.

Суд, розглянувши вказану заяву, вважає за необхідне продовжити розгляд справи з огляду на наступне.

Так, вказаний адміністративний позов перебуває в провадженні суду тривалий час, неодноразово розгляд справи відкладався з підстав як залучення третіх осіб, відсутності належного повідомлення сторін та неявки учасників справи з поданням з боку відповідачів заяв про відкладення розгляду справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею ( ч. 1 ст. 205 КАСУ).

Згідно ч. 2 ст. 205 КАСУ суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 205 КАСУ якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Систематизуючи вказані вимоги процесуального закону передбачається можливість відкладення розгляду справи тільки в межах встановлених строків для розгляду справи, а повторна неявка представника відповідача в судове засідання незалежно від причин неявки не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи, що представник відповідачів тричі, а саме: 13.07.2020р., 09.09.2020 року та 23.09.2020 року не з`явився в судове засідання, подавши заяву про необхідність відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на лікарняному, при цьому жодного підтверджуючого документа не надіславши, тому суд рахує підстави неприбуття до розгляду неповажними та з урахуванням п. 2 ч. 3 ст. 205 КАСУ вважає за можливе розглянути справу без участі всіх учасників провадження на підставі наданих сторонами доказів.

Окрім того, згідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначені вище положення, позов підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 15 Правил визначені правила зупинки і стоянки транспортних засобів. Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (пункт 15.1 Правил).

Відповідно до підпункту г) пункту 15.9 Правил зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Судом встановлено, що 24 квітня 2020 року об 11 год 30 хв головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланд А. С. на вул. Шолуденка, 29 в м. Києві зафіксовано, що транспортний засіб NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушено підпункт г) пункту 15.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001року.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, -належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), :ця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

На виконання вказаних вище приписів чинного законодавства України інспектором було здійснено фотофіксацію (із зазначенням дати, часу, місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів) вказаних обставин в кількості чотирьох зображень з різних ракурсів, з яких вбачається, що фактично вищезазначений транспортний засіб перебуває поблизу пішохідного переходу тобто не порушені правила для стоянки та зупинки автотранспорту.

Згідно з ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа /повноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

У подальшому інспектором за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів було встановлено, що транспортний засіб NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Також положеннями статті 279-1 КУпАП визначено, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Встановивши відповідальну особу, а саме: ОСОБА_1 , за якою зареєстровано транспортний засіб NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 , інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 24 квітня 2020 року серії АС № , відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 510 грн за порушення вимог ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серія АС № від 24.04.2020 року.

Також, факт вчинення позивачем порушення підпункту г) пункту 15.9 «г» Правил та вчинення нею правопорушення за ч.3 ст. 122 КпАП України підтверджується фотодоказами, а тому доводи позивача про те, що постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, спростовуються.

Згідно з вимогами ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що формульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

У рішенні по справі «О''Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Інспектором зазначений склад правопорушення та суть адміністративного правопорушення, а саме: які саме дії позивача призвели до порушення підпункту г) пункту 15.9 Правил.

Суть адміністративного правопорушення - є основною складовою правопорушення.

Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (пункт 1.5 Правил).

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.122 КУпАП України).

Так, докази про вчинення позивачем правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення Правил позивачем, рішення інспектора про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки достовірно встановлений факт наявності в діях позивача порушення підпункту г) пункту 15.9 Правил та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 3 статті 122 КпАП України.

Доводи позивача щодо необхідності заміру відстані від автомобіля до пішохідного переходу є хибними, оскільки на матеріалах фотофіксації чітко вбачається, що машина розташована набагато ближче 10 м від пішохідного переходу, а тому підстави для замірювання відстані були відсутні.

Зі свого боку правова позиція, що викладена у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 760/3696/16-а стосується випадку коли поліцейськими не здійснювалася дії щодо фотофіксації правопорушення, а тому посилання на вказану правову позицію є некоректним.

Частиною 1 статті 265-4 КУпАП визначено, що тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до змісту положень частини 2 статті 265-4 та пункту 3 частини 3 статті 122 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та шостою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, атак само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу. Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі.

Як вказувалося вище 24 квітня 2020 року об 11 год 30 хв інспектором на вул. Шолуденка, 29 в м. Києві зафіксовано, що транспортний засіб NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушено підпункт г) пункту 15.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Отже, тимчасове затримання транспортного засобу NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 та доставления його на спеціальний майданчик відбувалося відповідно до вищезазначених вимог чинного законодавства України.

Із оглянутих судом фотографій місця події, доданих до матеріалів справи, вбачається, що належний позивачу автомобіль NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 , 24.04.2020 року припаркований біля тротуару перед пішохідним переходом на відстані ближче 10 метрів по вул. Шолуденка, 29 в місті Київ.

Таким чином, інспектором, який виніс оскаржувану постанову, достовірно було встановлено, що транспортний засіб «NISSAN ALTIMA номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку із порушенням вимог п. 15.9 «г» ПДР України.

Суд вважає, що наданий представником відповідача фотодоказ, здійснений за допомогою спецзасобу марки Sigma X-treme PQ53, CammPro1826 (про що також зазначено у постанові), є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

Посилання на прилад, яким здійснено фіксацію такого правопорушення містяться в оскаржуваній постанові.

Отже, в діях позивача наявних склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, позивач суду не надав.

Позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій головного інспектора з паркування Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланд А.С. при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серія АС № від 24.04.2020 року.

Частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Суд вважає, що пунктом 15.9 «ґ» ПДР визначено, що забороняється зупинка на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень, зокрема у виді порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) - є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні зазначеного порушення доведена повністю, а тому доводи останньої про свою невинуватість суд вважає безпідставними.

Відповідальність за вказане правопорушення відповідно до вимог закону несе позивач ОСОБА_1 , оскільки за нею зареєстрований вказаний транспортний засіб, а підстав для її звільнення від адміністративної відповідальності, установлених статтею 279-3 КУпАП не встановлено.

Посилання позивача на відсутність нормативних документів та відомостей, відносно пристрою, яким здійснювалось фото фіксація та фіксування про знаходження автомобіля менше ніж 10 метрів від пішохідного переходу, та на її стан здоров`я не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки представником відповідача надані копії фотознімків та спецтехнічний пристрій зазначений в оскаржуваній постанові.

Щодо доводів позивача про здійснення нею вимушеної зупинки внаслідок плохого самопочуття та необхідністю придбання ліків, суд зазначає, що згідно з пунктом 1.10 ПДР України вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. При цьому позивачем не доведено, що поганий стан здоров`я позивача був підставою для вимушеної зупинки.

Вказана думка суду повністю узгоджується з правовими позиціями ВС, які викладені в Постанові від 04 червня 2020 року по справі №524/10050/16-а адміністративне провадження №К/9901/21563/18 та від 04 червня 2020 року по справі №524/10050/16-а адміністративне провадження №К/9901/21563/18, які є обовязковими для застосування судами.

Із наданих позивачем медичних документів не вбачається, що виявлена у позивача ОСОБА_1 хвороба знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із протиправними, на її думку, діями інспектора при складанні у відношенні неї постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.04.2020 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Стотланд А.С. , як посадова особа - головний інспектор з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Постанову серії АС № від 24.04.2020 року головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стотланд Артема Леонідовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О. В. Іванова