Справа № 240/12733/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/12733/20

категорія 112030400

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неприйняття рішення з розгляду моєї заяви від 16.06.2020 року про призначення пенсії ОСОБА_2 згідно ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 16.06.2020 року про призначення пенсії відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обгрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який являється батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , тому, на думку позивача, ОСОБА_2 має право на пенсію у зв"язку з втратою годувальника. Вказує, що нею як матір`ю неповнолітньої дочки з метою призначення пенсії 16 червня 2020 року було подано заяву та відповідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Однак, отримавши лист відповідача, позивач вважає, що заява про призначення пенсії всупереч вимог нормативних документів не розглядалася, так як відсутнє рішення про призначення або відмова в призначенні пенсії у зв"язку з втратою годувальника.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11.09.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№34607/20), в якому останній заперечує проти позовних вимог з огляду на те, що заява позивача від 17.06.2020 року було розглянуто відповідно до ЗУ "Про звернення громадян", зокрема було роз"яснено позивачу щодо необхідності звернення до Брусилівського сектору обслуговування громадян для подання відповідної заяви.

17.09.2020 року від позивача надійшла до суду письмова відповідь на відзив (вх.№35648/20), в якій позивач підтримала вимоги позову та вважає, що доводи викладені у відзиві відповідачем є безпідставними, позовні вимоги підлягають до задоволення.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Романіської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, що було видане 04.03.2020 року Виконавчим комітетом Чорнопотіцькою сільською радою Іршавського району Закарпатської області серії І-ТП №369535 (а.с.8)

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення ОСОБА_2 пенсії у зв"язку з втратою годувальника (а.с.9).

Листом від 15.07.2020 року №11149-10317/М-02/8-0600/20 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача, що право особи на призначення пенсії реалізується шляхом подання заяви та необхідних документів, як це передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.7. Порядку, днем звернення за призначенням пенсії вважається заяви з усіма необхідними. З даного питання позивачу рекомендовано звернутись до Брусилівського сектору обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян (а.с.10).

Вважаючи дії відповідача щодо не прийняття відповідачем рішення протиправними, позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Необхідно зазначити, що за Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії (стаття 2 Закону).

Статтею 37 Закону №1788 визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку.

Згідно ч. 1-2 ст. 36 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон 1058) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти", які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ст. 37 Закону).

Згідно із ст.46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 сім`я, яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, може звертатися за призначенням пенсії в будь-який час після смерті або встановлення безвісної відсутності годувальника без обмеження будь-яким строком.

Пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним згідно з статтею 37 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно (ст. 47 Закону №1788).

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058-IV до передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Пунктом 2.3 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); 4) свідоцтво про смерть годувальника; 5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; 10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Пунктом 2.11 наведеного порядку визначено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно пункту 4.2 Порядку 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3. Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення ОСОБА_2 пенсії у зв"язку з втратою годувальника.

В той же час, листом ГУ ПФУ в Житомирський області рекомендовано позивачу звернутись до Брусилівського сектору обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян.

Тобто, відповідне рішення відповідачем не прийнято, а надано позивачу рекомендації у формі листа, що не передбачено Законом № 1058.

Як зазначає відповідач у відзиві, заяву позивача розглянуто у відповідності до ЗУ "Про звернення громадян".

Суд зазначає, що звертаючись до відповідача з відповідною заявою, позивач просить саме призначити пенсію у зв"язку з втратою годувальника.

Тобто, заяву позивача розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», рішення по суті щодо призначення ОСОБА_2 пенсії у зв"язку з втратою годувальника відповідачем не приймалося, а лист від 15.07.2020 №11149-10317/М-02/8-0600/20 має роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків.

Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2020 про призначення ОСОБА_2 пенсії у зв"язку з втратою годувальника та неприйняття обґрунтованого рішення за наслідками її розгляду, тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом другим частини четвертої статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту прав позивача, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2020 та неприйняття рішення за наслідками її розгляду, та зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2020 та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2020, з урахуванням висновків суду.

Отже, підсумовуючи наведене та беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про адоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,Житомир, 10003. Код ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2020 року та неприйняття рішення за наслідками її розгляду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2020 року та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2020 року про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 21 вересня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова