Справа № 420/5784/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5784/19

Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Дата і місце ухвалення: 27.02.2020р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Федусика А.Г.,

за участю секретаря: Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року по справі за позовом селянського господарства «Вікторія» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року селянське господарство «Вікторія» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДФС в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року №, №, №, №024411304, а також податкове повідомлення-рішення від 21 листопада 2019 року №.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.11.2019 року №.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 19.07.2019 року №, №, № та №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь селянського господарства «Вікторія» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 19210,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 03.04.2020 року Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що в періоді, що перевірявся, на адресу підприємства надавалися письмові запити щодо надання пояснень та завірених копій первинних документів від 29.05.2019 року, від 10.06.2019 року та від 16.10.2019 року. Посадовими особами СГ «Вікторія» надано завірені копії первинних документів на 407 аркушах щодо придбання паливно-мастильних матеріалів, будівельних матеріалів, добрив та хімії, послуг асфальтно-бетонного покриття. Наданні документи враховані під час проведення перевірки. Однак, підприємством не надано документів, що підтверджують використання вищевказаних ТМЦ у власній господарській діяльності, про що складено акт від 14.06.2019 року про ненадання первинних документів.

Також, апелянт посилається на те, що договори на придбання паливно-мастильних матеріалів з ПП «Окко-Бізнес Контракт», ТОВ «Бест Ойл Трейд», ПП «Северин», ФОП ОСОБА_1 укладалися керівником СГ «Вікторія» ОСОБА_2 , який є відповідальною особою за облік товарно-матеріальних цінностей та їх списання. Підприємством порушено порядок обліку та списання паливно-мастильних матеріалів. Недбалість в оформленні первинних документів, подорожнього листа, а також відсутність відповідних документів правомірно розцінено податковим органом як свідчення того, що транспортні засоби використовуються не для потреб підприємства. А відтак, всі витрати підприємства на утримання та експлуатацію транспортних засобів мають бути включені в особистий дохід керівника СГ «Вікторія» ОСОБА_2 , як додаткове благо, у вигляді безоплатно отриманих товарів.

Посилається апелянт і на те, що у перевіреному періоді СГ «Вікторія» придбавалися будівельні матеріали (труби, швелери, арматура, листи, метало профілі, прокати сталеві), вартість яких відносилася до складу податкового кредиту. Однак, у СГ «Вікторія» відсутні зареєстровані основні засоби - нерухоме майно (будівлі, приміщення та споруди). Наявність зареєстрованого нерухомого майна є особисто у директора підприємства ОСОБА_2 . Крім того, згідно наданого до перевірки штатного розкладу у позивача відсутні фахівці, які б могли здійснювати роботи по будівництву та ремонту основних засобів чи інших об`єктів.

Крім того, відсутність на балансі СГ «Вікторія» власних основних засобів, за твердженнями апелянта, свідчить про не використання придбаних ним послуг по улаштуванню асфальтно-бетонного покриття у власній господарській діяльності.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати факт відсутності у СГ «Вікторія» первинних документів щодо використання добрив та хімії у власній господарській діяльності, які визначені Методичними рекомендаціями щодо застосування спеціалізованих форм первинних документів з обліку виробничих запасів у сільськогосподарських підприємствах, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України від 21.12.2017 року №929.

У зв`язку з цим, ГУ ДПС в Одеській області просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову СГ «Вікторія».

СГ «Вікторія» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу податкового органу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач зазначає, що в апеляційній скарзі Головного управління ДПС в Одеській області відсутні посилання на те, в чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та застосування норм права, що унеможливлює її розгляд та задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є оскарження СГ «Вікторія» податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 19 липня 2019 року:

- №, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 3 416 829 грн. за відсутність складення та / або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України, податкових накладних / розрахунків коригування на суму 9 260 517 грн.;

- №, яким товариству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2018 року на суму 33 333,00 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, в розмірі 5 479 126,08 грн. (в т.ч.: 3 216 196,08 грн. за податковим зобов`язанням та 2 262 930 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

- №024411304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового податку, в розмірі 456 593,85 грн. (в т.ч.: 268 016,35 грн. за податковим зобов`язанням та 188 577,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Також, СГ «Вікторія» оскаржує податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21 листопада 2019 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 10 806 631 грн. (у т.ч.: за податковими зобов`язанням - 8645305,00 грн. та за штрафними санкціями - 2161326,00 грн.).

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865 «Про результати документальної планової виїзної перевірки селянського господарства «Вікторія» () з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, валютного за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, дотримання іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року» та рішення Державної податкової служби України від 05.11.2019 року №830316/99-00-08-05-01.

У висновках акту перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865 зафіксовано порушення СГ «Вікторія»:

- п.44.1, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну сум 33333 грн. (у т.ч. в грудні 2018 року на суму 33333 грн.);

- п.44.1, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 9227184 грн.;

- п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму 9260517 грн.;

- пп.47.1.3 п.47.1 ст.47, п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України, в результаті чого не своєчасно подано звіт форми № 1 ДФ та недостовірність відомостей у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми № 1 ДФ за перевіряємий період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року;

- пп.14.1.13, пп.14.1.36, пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, абз. «е» пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб всього у сумі 3216196,08 грн. у період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року;

- пп.14.1.13, пп.14.1.36, пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163, абз. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, абз. «а» п.176.2 ст.176, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4, пп.1.5 п.16-1 Підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з військового збору всього у сумі 268016,34 грн. у період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що в періоді, який перевірявся, СГ «Вікторія» придбавались паливно-мастильні матеріали (бензин, дизпаливо) на підставі договорів поставки нафтопродуктів, укладених з ФОП ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ), ТОВ «БЕСТ ОЙЛ ТРЕЙД» (), ТОВ «Торговий дім «Богдан МІД» (), ПП «СЕВЕРИН» (), ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (). До перевірки підприємством не надано: первинні документи підтверджуючі зберігання паливно-мастильних матеріалів, а також їх використання у власній господарські діяльності, а саме: згідно наданих до перевірки відомостей обліку основних засобів на підприємств: відсутні ємності та обладнання для зберігання та заправлення паливно-мастильних матеріалів; до перевірки не надано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, передбачені Законом України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2694-ХІІ та Постановою КМУ «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів устаткуванню підвищеної небезпеки» від 26.10.2011 року №1107; до перевірки не надано первинні документи, які б містили інформацію про транспортний засіб, який заправляється паливом (чи є право власності чи користування ним і інформацію про маршрут, який здійснював транспортний засіб (чи пов`язане таке перевезення з господарською діяльністю підприємства); інформацію про розрахунок фактичних витрат палива (показники спідометра, ємність баку при виїзді та прибутті, факт заправки палива, місце відправки та місце прибуття транспортного засобу, відстань яку проїхав транспортний засіб у кілометрах чи почасово; іншу інформацію, яка впливає на норми витрат палива (використанні обігрівачів, кондиціонерів, причепів, вантажів, інше); накази про встановлення норм витрат палива; акти списання паливно-мастильних матеріалів. За висновками перевіряючих, в порушення п.44.1, ст.44, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, СГ «Вікторія» не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість списаних паливно-мастильних матеріалів, використання яких у власній господарській діяльності документально не доведено на загальну суму 2 199 362 грн. Всі витрати підприємства на утримання та експлуатацію (паливно-мастильні матеріали) транспортних засобів включаються в особистий дохід керівника СГ «Вікторія» ОСОБА_2 , як додаткове благо, у вигляді безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) та підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Також, в акті перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865 зафіксовано, що СГ «Вікторія» придбавались будівельні матеріали (труби, швелери, арматура, листи, металопрофілі, прокати сталеві, інше), вартість яких відносилась до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість у відповідних періодах. До перевірки посадовими особами не надано первинні документи, які б підтверджували використання вищевказаних будівельних матеріалів у власній господарській діяльності СГ «Вікторія» у зв`язку з наступним: згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у СГ «Вікторія» (код 30766865) відсутні зареєстровані згідно законодавства основні засоби - нерухоме майно (будівлі, приміщення та споруди). Наявність зареєстрованого такого нерухомого майна є особисто у директора СГ «Вікторія» - ОСОБА_2 (тваринницький комплекс, будівля вагової, критий тік, інше). Крім того, до перевірки СГ «Вікторія» не надано первинні документи (дефектні відомості, акти списання, акти виконаних робіт, акти надання послуг ремонту, акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів форми 03-1, акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів форми 03-2, інвентарні картка обліку основних засобів форми 03-6) підтверджуючі використання вищевказаних будівельних матеріалів при будівництві або ремонті основних засобів чи інших об`єктів підприємства, інших документів, що дали б змогу ідентифікувати на які саме об`єкти було списано вищевказані будівельні матеріали. При цьому, згідно наданого до перевірки штатного розкладу у підприємства відсутні фахівці, які б могли здійснювати роботи по будівництву та ремонту основних засобів чи інших об`єктів. За висновками перевіряючих, в порушення п.44.1 ст.44, п.198.5, ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, СГ «Вікторія» не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість списаних будівельних матеріалів, використання яких у власній господарській діяльності документально не доведено, на загальну суму 1 131 884 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що в періоді, який перевірявся, СГ «Вікторія» придбавались послуги по улаштуванню асфальтно-бетонного покриття, вартість яких підприємством відносились до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість. До перевірки підприємством не надано документів, підтверджуючих наявність права власності або користування основними засобами - нерухомим майном (будівлями, приміщеннями, спорудами, дорогами) при здійсненні господарської діяльності. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у СГ «Вікторія» відсутні зареєстровані згідно законодавства основні засоби - нерухоме майно (будівлі, приміщення та споруди). Наявність зареєстрованого такого нерухомого майна є особисто у директора підприємства ОСОБА_2 (тваринницький комплекс, будівля вагової, критий тік, інше). Зазначене, за висновками перевіряючих, свідчить про використання вищевказаних послуг не у власній господарській діяльності. Однак, в порушення п.44.1 ст.44, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, СГ «Вікторія» не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість послуг по улаштуванню асфальтно-бетонного покриття, використання яких у власній господарській діяльності документально не доведено, на загальну суму 246 704 грн.

Крім того, в періоді, який перевірявся, СГ «Вікторія» придбавались добрива та хімія, вартість яких підприємством відносились до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість. Станом на момент перевірки встановлено відсутність вищевказаних добрив та хімії у зв`язку з їх списанням у відповідних періодах. До перевірки підприємством не надано первинні документи (акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин - форми N ВЗСГ-3, лімітно-забірні картки на отримання матеріальних цінностей, інші документи) підтверджуючі використання вищевказаних добрив та хімії у власній господарській діяльності. Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що в порушення п.44.1 ст.44, п.198.5 ст.198 ПК України, СГ «Вікторія» не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість списаних добрив та хімії, використання яких у власній господарській діяльності не доведено на загальну суму 5 682 567 грн.

Враховуючи вказані порушення Головне управління ДФС в Одеській області дійшло висновку, що: в порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, СГ «Вікторія» не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму 9260517 грн.; підприємством занижено податкове зобов`язання по військовому збору на загальну суму 268 016,34 грн.; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 33333 грн. в грудні 2018 року.

Не погоджуючись з правомірністю податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 19 липня 2019 року №, №, №, №024411304, а також податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2019 року №, СГ «Вікторія» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов СГ «Вікторія», дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено порушення позивачем, зафіксованих у висновках акту перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865. Дослідивши надані позивачем первинні документи, складені за результатами проведених господарських операцій щодо придбання паливно-мастильних матеріалів, будівельних матеріалів, послуг по улаштуванню асфальтно-бетонного покриття, а також щодо придбання добрив та хімії, вартість яких підприємством відносилась до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість у відповідних періодах, суд першої інстанції встановив, що вони містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт придбання товару (надання послуг), як і факт їх використання в межах власної господарської діяльності підприємства.

Оскільки, первинними документами підтверджено, що ПММ, будівельні матеріали, хімікати та добрива СГ «Вікторія» використовувало у власній господарській діяльності, тому, за висновками суду першої інстанції, твердження податкового органу, що у керівника підприємства ОСОБА_2 виникає додаткове благо у вигляді безоплатно отриманих товарів в сумі 17 867 756,00 грн., які оподатковуються податком на доходи фізичних та військовим збором, не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Апеляційний суд встановив, що у період, що підлягав плановій перевірці, СГ «Вікторія» здійснювало діяльність з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) (КВЕД 01.11); вирощування інших однорічних і дворічних культур (КВЕД 01.19); розведення великої рогатої худоби молочних порід (КВЕД 01.41); розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів (КВЕД 01.42); розведення свиней (КВЕД 01.46); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21).

В періоді, який перевірявся, СГ «Вікторія» придбавались паливно-мастильні матеріали (бензин, дизпаливо) на підставі наступних договорів:

- договору поставки нафтопродуктів, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ), як Постачальником, та СФГ «Вікторія» (), як Покупцем, за умовами якого Постачальник поставляє та передає у власність Покупця нафтопродукти, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даною договору. Поставка товару здійснюється окремими партіями. Поставка товару, в рамках даного договору, здійснюється транспортом Постачальника (власним або найманим) або на умовах самовивозу транспортом Покупця (власним або найманим);

- договору поставки нафтопродуктів від 05.08.2016 року №БС0349/1, укладеного між ТОВ «БЕСТ ОЙЛ ТРЕЙД» (), як Постачальником, та СФГ «Вікторія» (), як Покупцем, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю нафтопродукти, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах передбачених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується у супровідних документах на товар, які оформлюються на кожну партію товару. Пункт відвантаження: м.Вінниця, вул. Немирівське шосе, 187/б. Поставка товару здійснюється автотранспортом (бензовозом) Постачальника або Покупця. У разі доставки автотранспортом Постачальника вартість такого постачання включено у вартість партії даного товару;

- договору поставки нафтопродуктів від 21.12.2016 року №158, укладеного між ТОВ «Торговий дім «Богдан МІД» (), як Постачальником, та СФГ «Вікторія» (), як Покупцем, за умовами якого Постачальник зобов`язується продати за цінами, діючими на момент поставки згідно прейскуранту або зазначеними у рахунку, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти. Послуги з відвантаження і доставки товару до місця призначення надаються транспортом вантажовідправника. Сторони під вантажовідправником розуміють фірму - екпедитора, яка надала послуги з наливання, відвантаження та доставку товару на місце призначення. Товар може бути транспортований шляхом само вивозу Покупцем;

- договору поставки нафтопродуктів від 04.07.2016 року №б/н, укладеного між ПП «СЕВЕРИН» (), як Постачальником, та СФГ «Вікторія» (), як Покупцем, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця нафтопродукти комерційного використання в кількості та асортименті, що передбачені в додатках до даного договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар від Постачальника та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору. Товар постачається частинами автомобільним транспортом на умовах FCA (Інкотермс 2010) - завантажено в автомобільний транспорт покупця з резервуарів нафтобаз. Адреси резервуарів нафтобаз вказуються сторонами в додатках до даного договору. Товар за даним договором може постачатись на умовах СРТ (Інкотермс 2010) - перевезення оплачене за реквізитами, вказаними Покупцем, про що зазначається сторонами в додатках до даного договору;

- договору поставки нафтопродуктів від 16.02.2017 року №25ОБКДГ-0776, укладеного між ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (), як Постачальником, та СФГ «Вікторія» (), як Покупцем, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати нафтопродукти, масла (мастила) та автохімію у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти товар та повністю оплатити його ціну. Передача у власність (поставка) товару здійснюється на таких EXW Україна, м. Вінниця, вул. Залізнична, 13 (територія Вінницької нафтобази ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ») в редакції офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2010.

В підтвердження фактичного отримання паливно-мастильних матеріалів СГ «Вікторія» надало до перевірки видаткові накладні, виписані постачальниками ФОП ОСОБА_1 ((ІНН НОМЕР_1 ), ТОВ «БЕСТ ОЙЛ ТРЕЙД» (), ТОВ «Торговий дім «Богдан МІД» (), ПП «СЕВЕРИН» (), ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» ().

Оплата за отримані паливно-мастильні матеріали здійснювалась у безготівковій формі, в підтвердження чого до перевірки надано відповідні виписки банків, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865.

На підставі виписаних вищевказаних видаткових накладних та виписок банків постачальниками паливно-мастильних матеріалів було виписано та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №7 від 05.07.2016 року, №37 від 20.07.2016 року, №10 від 25.07.2016 року, №132 від 05.08.2016 року, №16 від 06.10.2016 року, №15 від 08.11.2016 року, №25 від 25.12.2016 року, №83117 від 17.02.2017 року, №585738 від 20.07.2017 року, №585740 від 21.07.2017 року, №757292 від 11.09.2017 року, №52 від 19.10.2017 року, №77 від 26.10.2017 року, №928717 від 15.11.2017 року, №966656 від 27.11.2017 року, №210192 від 16.03.2018 року, №84 від 04.07.2018 року, №583051 від 23.07.2018 року, №583053 від 24.07.2018 року, №672234 від 21.08.2018 року, №780685 від 20.09.2018 року, №20 від 05.10.2018 року, №19 від 05.10.2018 року, №67 від 29.10.2018 року, №10 від 07.11.2018 року на загальну суму 13 196 171 грн. (в т.ч. ПДВ 2 199 362 грн.).

Суми податку на додану вартість по вказаних податкових накладних СГ «Вікторія» віднесло до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість у відповідних періодах.

Згідно відомостей по рахунку 203 «Паливо» придбані паливно-мастильні матеріали списувалися підприємством у відповідних періодах придбання, про що складалася бухгалтерська проводка Дт 23 «Виробництво» - Кт 203 «Паливо».

В обґрунтування своїх висновків про порушення СГ «Вікторія» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України в цій частині податковий орган як в акті перевірки, так і в апеляційній скарзі, зазначає, що підприємством документально не доведено використання у власній господарській діяльності списаних паливно-мастильних матеріалів. Зокрема, Головне управління ДПС в Одеській області стверджує, що СГ «Вікторія» не надало первинні документи підтверджуючі зберігання паливно-мастильних матеріалів, враховуючи, що на підприємстві відсутні ємності та обладнання для зберігання та заправлення паливно-мастильних матеріалів.

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки з матеріалів справи вбачається, що для зберігання пального СГ «Вікторія» використовувало та використовує два металевих резервуари РГС-75 1971 та 1975 років виробництва, що підтверджується фотографіями резервуарів разом з заправною колонкою для ДП, технічною документацією, актами приймання-передачі (введення в експлуатацію) основних засобів, інвентарним списком основних засобів у користуванні.

Також, в акті перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865 податковий орган зафіксував, що позивачем до перевірки не надано первинні документи, які б містили інформацію про транспортний засіб, який заправляється паливом (чи є право власності чи користування ним), інформацію про маршрут, який здійснював транспортний засіб (чи пов`язане таке перевезення з господарською діяльністю підприємства); інформацію про розрахунок фактичних витрат палива (показники спідометра, ємність баку при виїзді та прибутті, факт заправки палива, місце відправки та місце прибуття транспортного засобу, відстань яку проїхав транспортних засіб у кілометрах чи почасово; іншу інформацію, яка впливає на норми витрат палива (використанні обігрівачів, кондиціонерів, причепів, вантажів, інше); встановлення норм витрат палива; акти списання паливно-мастильних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що у СГ «Вікторія» наявні документи, підтверджуючі використання паливно-мастильних матеріалів у власній господарській діяльності, для забезпечення роботи власного транспорту та сільськогосподарської техніки, а саме: свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарської техніки, що заходяться на балансі підприємства (трактор марки Т-150-05-09, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2004; трактор колісний марки ХТЗ-17221-19, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2010; трактор колісний марки NEV HOLLAND T8.390, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рік випуску 2013; трактор колісний марки Беларус-1221.2, реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску 2016; трактор колісний марки NEV HOLLAND Т7070, реєстраційний номер НОМЕР_6 , рік випуску 2016; трактор марки Беларус-892, реєстраційний номер НОМЕР_7 , рік випуску 2007; трактор марки Беларус-892, реєстраційний номер НОМЕР_8 , рік випуску 2007; трактор колісний марки NEV HOLLAND T8.435, реєстраційний номер НОМЕР_9 , рік випуску 2017; комбайн зернозбиральний NEV HOLLAND CR 9.80, реєстраційний номер НОМЕР_10 , рік випуску 2016; комбайн зернозбиральний NEV HOLLAND CR 9.80, реєстраційний номер НОМЕР_11 , рік випуску 2017; навантажувач телескопічний JCB 531-70 F, реєстраційний номер НОМЕР_12 , рік випуску 2016; борона диско-лапова CASE IH ECOLO TIGER C530В, реєстраційний номер б/н, рік випуску 2012; трактор колісний марки Беларус-1221.2, реєстраційний номер НОМЕР_13 , рік випуску 2011; вантажний самоскид марки ЗИЛ-ММЗ 4502, реєстраційний номер НОМЕР_14 , рік випуску 1987; трактор марки МТЗ-82.1, реєстраційний номер НОМЕР_15 , рік випуску 2002; загальний причіп самоскид марки МАЗ 870110, реєстраційний номер НОМЕР_16 , рік випуску 2012; спеціалізований вантажний самоскид, марки КАМАЗ 65115-62, реєстраційний номер НОМЕР_17 , рік випуску 2013; спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки VOLVO FH540,реєстраційний номер НОМЕР_18 , рік випуску 2011; спеціалізований напівпричіп Н/ПР-самоскид-Е марки MEGA MNV, реєстраційний номер НОМЕР_19 , рік випуску 2010; спеціалізований напівпричіп Н/ПР-самоскид-Е марки MEGA MNV, реєстраційний номер: НОМЕР_20 , рік випуску 2008; спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, марки DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_21 , рік випуску 2008; легковий універсал марки ВАЗ 21213, реєстраційний номер НОМЕР_22 , рік випуску 2004); видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, лімітно-забірні відомості на отримання ПММ, облікові листи тракториста машиніста та акти списання пального.

Що ж до посилань апелянта на те, що до перевірки не надано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, передбачені Законом України «Про охорону праці» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів устаткування підвищеної небезпеки» від 26.10.2011 року № 1107, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки наявність або відсутність відповідного дозволу жодним чином не впливає на порядок обчислення та сплати ПДВ.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що СГ «Вікторія» підтвердило факт використання ПММ у межах здійснення своєї господарської діяльності, а тому висновки акту перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865, що в порушення п.44.1, ст.44, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, підприємством не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість списаних паливно-мастильних матеріалів, використання яких у власній господарській діяльності документально не доведено, на загальну суму 2 199 362 грн. є необґрунтованими.

В п.п.3.1.3.1.2 акту перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865 зазначено, що у перевірений період СГ «Вікторія» придбавалися будівельні матеріали (труби, швелери, арматура, листи, металопрофілі, прокати сталеві), вартість яких відносилася підприємством до складу податкового кредиту в деклараціях з ПДВ у відповідних періодах.

Як вбачається з матеріалів справи, СГ «Вікторія» придбавало будівельні матеріали у контрагентів ТОВ «Все для даху» та ТОВ «Сомік» на підставі договорів поставки продукції №80 від 21.06.2018р., №67 від 01.06.2018р., №40 від 02.05.2018р., №111 від 01.08.2018р., №112 від 01.08.2018р., №97 від 02.07.2018р.

В підтвердження фактичного отримання будівельних матеріалів СГ «Вікторія» надало до перевірки видаткові накладні. Оплата за отриманні будівельні матеріали здійснювалася у безготівковій формі, в підтвердження чого позивачем надано до перевірки відповідні виписки банку.

На підставі видаткових накладних постачальниками будівельних матеріалів виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №51 від 12.07.2018р., №52 від 06.07.2018р., №96 від 23.08.2018р., №74 від 10.08.2018р., №69 від 10.08.2018р., №67 від 22.11.2018р., №99 від 30.08.2018р., №98 від 29.08.2018р., №92 від 26.09.2018р., №11 від 05.12.2018р., №49 від 17.09.2018р., №97 від 30.08.2018р., №85 від 26.09.2018р., №102 від 25.07.2018р., №423 від 13.02.2018р., №91 від 26.09.2018р., №1099 від 14.12.2017р., №343 від 06.09.2017р. та №426 від 13.02.2018р.

Варто зазначити, що в акті перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865 Головним управлінням ДФС в Одеській області, при здійсненні висновку про неправомірне не віднесення підприємством до складу податкових зобов`язань суми 1131884 грн. за вказаними господарськими операціями, двічі враховано вартість поставок та ПДВ, зазначені у податкових накладних, виписаних ТОВ «Все для даху» №67 від 22.11.2018р. на суму 500000,00 грн. та №99 від 30.08.2018р. на суму 500000,00 грн., що привело до завищення вартості придбаних будівельних матеріалів на суму 1 000 000,00 грн. та ПДВ на 166666,66 грн., зокрема по періодах: серпень 2018 р. на суму 83333,33 грн. ПДВ, листопад 2018 р. на суму 83333,33 грн. ПДВ. В подальшому на вказану суму нараховані штрафні санкції в розмірі 50 % відсотків (83333,333 грн.), за не реєстрацію податкових накладних.

Будь-яких пояснень щодо вказаної обставини апелянт не надає.

При цьому, в акті перевірки зафіксовано, що позивачем не надано первинні документи, які б підтверджували використання будівельних матеріалів у власній господарській діяльності, а саме: згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у СГ «Вікторія» відсутні зареєстровані згідно законодавства основні засоби - нерухоме майно (будівлі, приміщення та споруди); наявність зареєстрованого нерухомого майна є особисто у директора СГ «Вікторія» ОСОБА_2 (тваринницький комплекс, будівля вагової, критий тік, інше); до перевірки СГ «Вікторія» не надало первинні документи (дефектні відомості, акти списання, акти виконаних робіт, акти надання послуг ремонту, акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів форми ОЗ-1, акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів форми ОЗ-2, інвентарні картка обліку основних засобів форми ОЗ-6) підтверджуючі використання вищевказаних будівельних матеріалів при будівництві або ремонті основних засобів чи інших об`єктів підприємства, інших документів, що дали б змогу ідентифікувати на які саме об`єкти було списано вищевказані будівельні матеріали; згідно наданого до перевірки штатного розкладу у підприємства відсутні фахівці, які б могли здійснювати роботи по будівництву та ремонту основних засобів чи інших об`єктів.

На підставі наведеного в акті перевірки робиться висновок, що в порушення п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, СГ «Вікторія» не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість списаних будівельних матеріалів, використання яких у власній господарській діяльності документально не доведено, на загальну суму 1131884 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість таких доводів податкового органу, оскільки матеріалами справи підтверджено, що придбані позивачем у ТОВ «Все для даху» та ТОВ «Сомік» будівельні матеріали СГ «Вікторія» були використані на ремонт власними силами основних засобів:

- комплексу будівель складів заг. площею 2345,57 кв.м. за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Чернече, вулиця Шевченка 24;

- складу 35,1х16,5 площею 572,1 кв. м за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Чернече, вулиця Шевченка 24;

- навісу розміром 18м х 103м, збудованого ТОВ «Спеціалізована механізована колона №23» на замовлення СГ «Вікторія» за договором будівельного підряду №21/04-01 від 21 квітня 2017 року за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Чернече, вулиця Шевченка 24.

Вказані обставини підтверджуються наданими до суду первинними документами, а саме: актами списання будівельних матеріалів, актами приймання-передачі (введення в експлуатацію) основних засобів, актами виконаних робіт, технічними паспортами на будівлі складів, інвентарним списком основних засобів у користуванні ФГ «Вікторія».

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення позивачем господарських операцій з придбання будівельних матеріалів у підприємств-постачальників.

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного виконання робіт (надання послуг).

Перевіркою, також, встановлено, що в періоді, який перевірявся, СГ «Вікторія» (код 30766865) придбавались послуги по улаштуванню асфальтно-бетонного покриття, вартість яких підприємством відносилась до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що для улаштування асфальтно-бетонного покриття в перелічених вище складських приміщеннях та дорожніх під`їздах до них СГ «Вікторія» придбались роботи у ДП «Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Філія «Балтська дорожня експлуатаційна дільниця», ТОВ «АС-АГРО».

В підтвердження фактичного отримання послуг по улаштуванню асфальтно-бетонного покриття позивачем надано до перевірки акти виконаних робіт, виписані вказаними суб`єктами господарювання. Оплата за отримані послуги здійснювалася у безготівковій формі, в підтвердження чого до перевірки надано банківські виписки, про що зазначено в акті перевірки.

Контрагентами позивача виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №1 від 16.04.2018р. на суму 695 000,00 грн., №1/4 від 11.08.2017р. на суму 268 083,00 грн., №1/4 від 21.07.2017р. на суму 200 000,00 грн., №2/4 від 11.08.2017р. на суму 162 408,00 грн. та №3/4 від 11.08.2017р. на суму 154 738 грн.

Підставою для висновку контролюючого органу про те, що в порушення п. 44.1, ст. 44, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, СГ «Вікторія» не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість послуг по улаштуванню асфальтно-бетонного покриття, використання яких у власній господарській діяльності документально не доведено, на загальну суму 246 704 грн., стало посилання на те, що позивачем не надано до перевірки документів, підтверджуючих наявність права власності або користування основними засобами - нерухомим майном (будівлями, приміщеннями, спорудами, дорогами) при здійсненні господарської діяльності. На вказану обставину посилається і апелянт в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає безпідставними такі посилання апелянта, оскільки, як вже зазначалося судовою колегією, СГ «Вікторія» користується комплексом будівель складів заг. площею 2345,57 кв.м. за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Чернече, вулиця Шевченка 24; складом 35,1х16,5 площею 572,1 кв. м за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Чернече, вулиця Шевченка 24; навісом розміром 18м х 103м, збудованим ТОВ «Спеціалізована механізована колона №23» на замовлення СГ «Вікторія» за договором будівельного підряду №21/04-01 від 21 квітня 2017 року, за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Чернече, вулиця Шевченка 24.

Факт реєстрації нерухомого майна (тваринницький комплекс, будівля вагової, критий тік, інше) не за СГ «Вікторія», а за директором господарства ОСОБА_2 не є безумовною підставою для висновку, що у користуванні позивача відсутні основні фонди.

В акті перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865 контролюючим органом робиться висновок, що в порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України СГ «Вікторія» не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість списаних добрив та хімії, використання яких у власній господарській діяльності документально не доведено, на загальну суму 5682567 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в періоді, який перевірявся, СГ «Вікторія» придбавались добрива та хімія в ПП «Компанія Агротрейд», ТОВ «Украгроком», ТОВ «Фертеліта Групп», ТОВ «Ведерстад», ТОВ «Нейрон», ТОВ «Статус-Трейд», вартість яких підприємством відносилась до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість.

В підтвердження фактичного отримання добрив та хімії у вказаних суб`єктів господарювання СГ «Вікторія» надало до перевірки видаткові накладні, виписані постачальниками. Оплата за отримані товари (добрива та хімію) здійснювалася у безготівковій формі, в підтвердження чого позивачем надано до перевірки відповідні виписки банків.

Постачальниками позивача виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні:

- ПП «Компанія Агротрейд»: №17 від 04.02.2016р., №11 від 01.12.2016р., №34 від 10.02.2017р., №50 від 06.03.2017р., №140 від 21.07.2017р., №71 від 07.08.2017р., №104 від 13.02.2018р., №213 від 16.04.2018р., №71 від 06.08.2018р.;

- ТОВ «Украгроком»: №118 від 04.02.2016р., №640 від 07.04.2016р., №3009 від 22.04.2016р., №3220 від 25.04.2016р., №3218 від 25.04.2016р., №3404 від 26.04.2016р., №1587 від 17.05.2016р., №1963 від 19.05.2016р., №2608 від 25.05.2016р., №2782 від 26.05.2016р., №2949 від 27.05.2016р., №2949 від 27.05.2016р., №1544 від 14.06.2016р., №1546 від 14.06.2016р., №1545 від 14.06.2016р., №247 від 05.07.2016р., №170 від 04.08.2016р., №1247 від 21.09.2016р., №1248 від 21.09.2016р., №1622 від 28.09.2016р., №1693 від 29.09.2016р., №110 від 04.10.2016р., №109 від 04.10.2016р., №185 від 05.10.2016р., №267 від 06.10.2016р., №269 від 06.10.2016р., №974 від 28.11.2016р., №805 від 21.12.2016р., №22 від 17.02.2017р., №21 від 17.02.2017р., №28 від 22.02.2017р., №27 від 22.02.2017р., №38 від 07.03.2017р., №84 від 28.03.2017р., №81 від 03.04.2017р., №82 від 12.04.2017р., №62 від 13.04.2017р., №79 від 12.05.2017р., №103 від 15.05.2017р., №65 від 17.05.2017р., №85 від 18.05.2017р., №85 від 23.05.2017р., №95 від 25.05.2017р., №120 від 31.05.2017р., №74 від 01.06.2017р., №65 від 02.06.2017р., №98 від 15.06.2017р., №44 від 22.06.2017р., №45 від 22.06.2017р., №66 від 27.06.2017р., №73 від 29.06.2017р., №31 від 06.07.2017р., №30 від 06.07.2017р., №44 від 05.09.2017р., №37 від 14.09.2017р., №36 від 18.09.2017р., №40 від 25.09.2017р., №44 від 28.09.2017р., №24 від 10.10.2017р., №21 від 17.10.2017р., №13 від 19.10.2017р., №1 від 25.12.2017р., №6 від 26.03.2018р., №7 від 26.03.2018р., №4 від 28.03.2018р., №66 від 06.04.2018р., №66 від 06.04.2018р., №141 від 12.04.2018р., №5 від 19.04.2018р., №106 від 19.04.2018р., №11 від 24.04.2018р., №64 від 07.05.2018р., №82 від 08.05.2018р., №102 від 14.05.2018р., №76 від 23.05.2018р., №72 від 24.05.2018р., №69 від 30.05.2018р., №68 від 07.06.2018р., №67 від 07.06.2018р., №58 від 08.06.2018р., №47 від 15.06.2018р., №16 від 20.07.2018р., №41 від 11.09.2018р., №40 від 11.09.2018р., №53 від 17.09.2018р., №26 від 09.10.2018р., №25 від 09.10.2018р., №28 від 10.10.2018р., №27 від 12.10.2018р., №17 від 17.10.2018р., №16 від 17.10.2018р., №10 від 14.11.2018р., №9 від 14.11.2018р.;

- ТОВ «Фертеліта Групп»: №11 від 08.08.2016р., №38 від 21.09.2016р., №6 від 04.10.2016р., №14 від 06.10.2016р., №18 від 07.10.2016р., №7 від 01.12.2016р., №32 від 23.12.2016р., №6 від 06.02.2017р., №11 від 14.02.2017р., №8 від 03.03.2017р., №13 від 10.03.2017р., №36 від 24.03.2017р., №2 від 03.04.2017р., №34 від 26.04.2017р., №12 від 07.08.2017р., №24 від 15.09.2017р., №43 від 25.09.2017р., №38 від 22.09.2017р., №3 від 02.10.2017р., №34 від 17.10.2017р., №43 від 24.10.2017р., №52 від 27.10.2017р., №7 від 11.12.2017р., №12 від 18.12.2017р., №2 від 06.03.2018р., №46 від 25.04.2018р., №1 від 02.05.2018р., №4 від 07.06.2018р., №3 від 04.07.2018р., №7 від 10.07.2018р.;

- ТОВ «Статус-Трейд»: №3 від 13.02.2018р., №12 від 12.06.2018р.;

- ТОВ «Ведерстад»: №2696 від 15.09.2016р., №2794 від 16.09.2016р.;

- ТОВ «Нейрон»: №130 від 08.08.2018р., №131 від 10.08.2018р.

Станом на момент проведення перевірки встановлено відсутність придбаних підприємством добрив та хімії у зв`язку з їх списанням у відповідних періодах.

В акті перевірки Головне управління ДФС в Одеській області зазначило, що СГ «Вікторія» до перевірки не надало первинні документи (акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин - форми № ВЗСГ-3, лімітно-забірні картки на отримання матеріальних цінностей, інші документи) підтверджуючі використання вищевказаних добрив та хімії у власній господарській діяльності.

В спростування вказаних посилань відповідача СГ «Вікторія» надало суду акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив, засобів хімічного захисту рослин, з яких вбачається, що при посіві сільськогосподарських культур (соняшник, кукурудза, ячмінь, пшениця, горох, соя) на угіддях позивача було використано добрива, селітра аміачна, сульфат амонію, амофос, карбамід, нітроамофос, тандем, євролайтінг, грінфорт, тощо.

У вказаних актах зазначено кількість та вартість використаних при посіві добрив, засобів хімічного захисту рослин та зазначена площа оброблених земель.

Варто зазначити, що норми податкового законодавства України не обмежують період надання платником необхідних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірок, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що подавалися ним під час проведення податкової перевірки.

Верховний Суд у постановах від 20.11.2018р. по справі №806/434/16 та від 12.02.2019р. по справі №820/6512/16 сформулював висновок, що право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеженням судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого розгляду.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, забезпечуючи дотримання принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів при вирішенні спору, правомірно прийняв до уваги та надав оцінку поданим позивачем документам щодо підтвердження його господарських операцій з ПП «Компанія Агротрейд», ТОВ «Украгроком», ТОВ «Фертеліта Групп», ТОВ «Ведерстад», ТОВ «Нейрон», ТОВ «Статус-Трейд» щодо придбання добрив та хімії.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби мають викладатися в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. При цьому, в матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Зазначені договори спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність як у позивача, так і у суб`єктів господарювання, з якими позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов`язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Апелянтом не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами у судовому порядку нікчемними, а також визнання недійними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність віднесення СГ «Вікторія» до складу податкового кредиту сум ПДВ за наслідками здійснення господарських операцій з придбання:

- паливо-мастильних матеріалів у ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «БЕСТ ОЙЛ ТРЕЙД», ТОВ «Торговий дім «Богдан МІД», ПП «СЕВЕРИН», ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ»;

- будівельних матеріалів у контрагентів ТОВ «Все для даху» та ТОВ «Сомік»;

- послуг улаштування асфальтно-бетонного покриття у ДП «Одеський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Філія «Балтська дорожня експлуатаційна дільниця», ТОВ «АС-АГРО»;

- добрив та хімії в ПП «Компанія Агротрейд», ТОВ «Украгроком», ТОВ «Фертеліта Групп», ТОВ «Ведерстад», ТОВ «Нейрон», ТОВ «Статус-Трейд».

А відтак, посилання апелянта, що в порушення п.44.1, ст.44, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, СГ «Вікторія» не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість придбаних товарів (послуг) є необґрунтованими.

Варто зазначити, що всі здійсненні господарські операції СГ «Вікторія» узгоджуються з зареєстрованим основним видом господарської діяльності підприємства - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11).

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Посилання Головного управління ДПС в Одеській області, що СГ «Вікторія» порушено вимоги п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 9 260 517 грн., є необґрунтованими та безпідставними, оскільки, як вже було встановлено судом, будівельні матеріали, пальне дизельне, хімікати та добрива СГ «Вікторія» використовувало у власній господарській діяльності, а суми ПДВ, сплачені/нараховані при їх придбанні, були віднесені до податкового кредиту, тому обов`язку у нарахуванні податкових зобов`язань не виникало.

Таким чином, контролюючим органом безпідставно застосовано до СГ «Вікторія» податковим повідомленням-рішенням № від 19.07.2019р. штраф в розмірі 3 416 829 грн. за відсутність складення та / або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України, податкових накладних / розрахунків коригування на суму 9 260 517 грн.

Також, в акті перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865 відповідач зазначає, що транспортні засоби використовувалися позивачем не для потреб підприємств, тому всі витрати на їх утримання та експлуатацію (паливно-мастильні матеріали) включаються в особистий дохід керівника СГ «Вікторія» ОСОБА_2 як додаткове благо у вигляді безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) та підлягають оподаткуванню ПДФО та військовим збором. В порушення пп.14.1.13, пп.14.1.36, пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, абз. «е» пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, абз. «а» п.176.2 ст.176, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4, пп.1.5 п.16-1 Підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України позивачем занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних та військовим збором.

Однак, як вже було встановлено колегією суддів, враховуючи, що ПММ, будівельні матеріали, хімікати та добрива СГ «Вікторія» використовувало у власній господарській діяльності, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що твердження відповідача, що у керівника підприємства ОСОБА_2 виникає додаткове благо у вигляді безоплатно отриманих товарів в сумі 17867756,00 грн., які оподатковуються податком на доходи фізичних та військовим збором, не ґрунтуються на законі.

Як вже зазначалося колегією суддів, СГ «Вікторія» надало до суду всі необхідні первинні документи та докази на підтвердження здійснення фінансово-господарської діяльності в періоді, що перевірявся, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

Суд, також, вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені податковим органом аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

В пункті 43 рішення від 14 лютого 2008 року по справі «Кобець проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З врахуванням всіх встановлених обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що позивачем первинними документами спростовано висновки акту перевірки від 25.06.2019 року №1239/15-32-14-01/30766865, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про обґрунтованість податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 19 липня 2019 року №, №, №, №024411304, від 21 листопада 2019 року №.

Апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, яким Одеським окружним адміністративним судом правильну надано правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 27.02.2020р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 22.09.2020 року.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Єщенко О.В. Федусик А.Г.