Справа № 520/4035/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 вересня 2020 р. № 520/4035/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ділбаряна А.О.,

за участю представників: позивача Огієнка Б.С., відповідача Зекової С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМД-СЕРВІС" (а/с № 10288, м. Харків,61023, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальтністю "ДМД-СЕРВІС" , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 10.04.2020, визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № 1 від 10.03.2020, № 1 від 10.03.2020, № 1 від 10.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем протиправно винесені податкові повідомлення-рішення, оскільки відповідачем належним чином не обґрунтовано висновки акту перевірки щодо наявності підстав для донарахування податкових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток через непідтвердження використання придбаних у контрагентів ТМЦ у власній господарській діяльності з виробництва інших товарів. Також позивач вважає, що висновки акту перевірки щодо безоплатності отримання реалізованої продукції є хибними, оскільки така продукція вироблена самим позивачем. Враховуючи викладене, у позивача не було підстав складати та реєструвати податкові накладні на списані у виробництво ТМЦ. З огляду на викладене, позивач вважає, що винесені на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 30.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що позивачем допущено ряд порушень податкового законодавства, які призвели до заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток. Так, позивач списав у бухгалтерському обліку придбані ТМЦ без належного документального підтвердження їх використання у виробництві готової продукції в межах його господарської діяльності та не зареєстрував податкові накладні щодо товарів, використання яких у власній господарській діяльності не підтверджено. У зв`язку з вказаним, відповідачем було в межах повноважень та на підставі чинного законодавства винесено спірні податкові повідомлення-рішення, з огляду на що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Протокольною ухвалою суду від 24.06.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на адміністративний позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

У період з 16.01.2020 р. по 05.02.2020 р. Головним управлінням ДПС у Харківській області відповідно до плану-графіка проведення планових документальних виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2020 рік, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 75, ст77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 02.01.2020 № 57 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ДМД-СЕРВІС» (код за )» проведена планова документальна перевірка ТОВ «ДМД-СЕРВІС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2019р., валютного за період з 01.10.2017 по 30.09.2019р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 30.09.2019р. та іншого законодавства за період 01.10.2017 по 30.09.2019.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Харківській області був складений Акт про результати документальної планової перевірки ТОВ «ДМД-СЕРВІС» №368/20-40-05-01-831939411 від 12.02.2020 р.

Відповідно до висновків Акту перевірки, встановлені, зокрема, такі порушення податкового законодавства:

- п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток за 2018 рік на загальну суму 328113,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість за 2018 рік на загальну суму 360448 грн.

Крім того, в порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. .№2755-УІ (зі змінами та доповненнями) по ТОВ «ДМД-СЕРВІС» встановлена несвоєчасна реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України та Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 р., у разі незгоди платника податків з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом 10 робочих днів з дня отримання акту перевірки.

ТОВ «ДМД-СЕРВІС» не погодилося з висновками акту перевірки та скористалось своїм правом на надання заперечень, які були подані на адресу ГУ ДПС у Харківській області 24.02.2020 р. До заперечень були надані накладні на внутрішнє переміщення за 2018 рік на 163-х арк. та видаткові накладні на подальшу реалізацію готової продукції за 2018 рік на 198 арк.

Відповідачем було розглянуто заперечення та на адресу позивача направлено лист №8127/10/20-40-05-01-15 від 03.03.2020 р. «Про розгляд заперечень на акт Головного управління ДПС у Харківській області від 12.02.2020 року №368/20-40-05-01-08/31939411», відповідно до якого висновки акту перевірки залишені без змін.

За результатами проведеної перевірки позивачу винесено спірні податкові повідомлення- рішення:

- №1 від 10.03.2020 р. на підставі п. 123.1 ст. 123 розділу 2 та згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 410141,25 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 328113 грн., штрафною (фінансовою) санкцією - 82028,25 грн.;

- №1 від 10.03.2020 р. на підставі п. 123.1 ст. 123 розділу 2 та згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 450561,25 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 360449 грн., штрафною (фінансовою) санкцією - 90112,25 грн.;

- № 1 від 10.03.2020, відповідно до якого застосовано штраф на суму 180224,50 грн. за нескладання та/або нереєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 360449,00 грн.

Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ДМД-СЕРВІС» звернулося з даним позовом до суду.

При наданні оцінки обґрунтованості прийняття податкових повідомлень-рішень та доводам позивача, суд виходить із наступного.

За висновками акту перевірки встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за 2018 рік на загальну суму 360448 грн. При цьому, на думку перевіряючих, підприємство за 2018 р. повинно було нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України по операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, тобто нарахувати податкові пов`язання з ПДВ на обсяг безоплатно отриманих ТМЦ (матеріалів) від невстановленої особи на загальну суму 1 822 852 грн.

Також висновками акту перевірки зазначено про заниження загальної суми доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, та відповідно невірного визначення ТОВ «ДМД-СЕРВІС» фінансового результату за 2018 рік на загальну суму 1822852 грн., в результаті невключення до складу доходів сум по безоплатно отриманим ТМЦ (матеріалів) від невстановленої особи, оприбуткованих підприємством без первинних документів на загальну суму 1822852 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2018 рік на загальну суму 328113,00 грн.

Вказані висновки відповідача зроблені у зв`язку зі встановленням в ході перевірки обставин непідтвердження первинними документами використання придбаних позивачем ТМЦ для виробництва продукції, яка була в подальшому реалізована ТОВ «ДМД-СЕРВІС».

Так, перевіркою відображених у рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.10.2017 по 30.09.2019 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із реалізації товарів, готової продукції, послуг (Касова стрічка, папір, термоетікетка, інших канцелярських товарів, тощо).

Відповідач вважає, що позивачем занижено показники у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.10.2017 по 30.09.2019 на загальну суму 1 822 852грн., у тому числі за 1кв.2018р. у сумі 518 798 грн., за 2кв.2018р. у сумі 187 669грн., за 3кв.2018р. у сумі 417 361грн., за 4 кв.2018р. у сумі 699 024грн. у зв`язку з таким.

Підприємством ТОВ "ДМД-СЕРВІС" надано до перевірки регістри бухгалтерського обліку, згідно з якими вартість готової продукції за 2018рік складає:

К-т 23 рах. « Виробництво» Д-т 26 рах. « Готова продукція» у сумі - 1 822 852грн.,

у тому числі за:

1кв.2018р. К-т 23 рах. «Виробництво» Д-т 26 рах. «Готова продукція» у сумі 518 798 грн.,

2кв.2018р. К-т 23 рах. «Виробництво» Д-т 26 рах. «Готова продукція» у сумі 187 669грн.,

3кв.2018р. К-т 23 рах. «Виробництво» Д-т 26 рах. «Готова продукція» у сумі 417 361грн.,

4 кв.2018р. К-т 23 рах. «Виробництво» Д-т 26 рах. «Готова продукція» у сумі 699 024грн.

В ході перевірки підприємством надані видаткові накладні на придбання ТМЦ, калькуляцію собівартості продукції. Документів, що підтверджують виробництво готової продукції, до перевірки не надано, а саме: книги складського обліку, журнали обліку вантажів, що надійшли ( М-1), накладні вимоги на внутрішнє переміщення у виробництво (форма М-11), матеріальні звіти (М-19), виробничі звіти, акти оприбуткування відходів при виробництві готової продукції, наряди завдання працівникам задіяним на виробництві, акти приймання матеріалів (М-7), лімітно забірні картки (М-8,М-9). Відомості обліку залишків матеріалів на складі (М-14), технологічні карти виробництва.

Так, згідно наданої до перевірки фактична калькуляція (або розшифровка фактичної собівартості) встановлено, що виробничі та загальновиробничі витрати розподіляються в процентному відношенні до планової вартості виготовленої продукції, у зв`язку з чим неможливо встановити вартість фактичних матеріальних витрат на виготовлення конкретного виду продукції, а саме: на виробництво касової стрічки, згідно калькуляції собівартості списано касову стрічку, цінники, папір та інші матеріали, на виробництво картону для архівації списано папір А3, картон Umka, папір А3, папір А1 та інші матеріали, на виробництво папки швидкозшивач пластик, з прозорим верхом списано папка картон на зав`язках, папка швидкозшивач пластикова з прозорим верхом, на виробництво журналу реєстрації перевірок А45 списано папір А3 пл.45, папір А3 55г/м2, папір А4 пл.80, папір А3 пл.80, гофроящик, книга канцелярська 48арк, на виробництво скріпок 25мм трикутних списано папір А3 різної плотності, папір А4 різної плотності, скріпки, файли та ін..

Так, в ході аналізу фактичної калькуляції встановлено списання великої кількості різноманітних матеріалів, які не приймають участі у виробництві.

Засвідчені копії калькуляцій собівартості виготовленої продукції, які надавалися позивачем в ході перевірки (є додатком до примірника 1 акту перевірки), надані відповідачем до суду та долучені до матеріалів справи

Аналіз вказаних калькуляцій підтверджує висновки відповідача та свідчить про те, що за їх змістом позивачем списані матеріали для виготовлення певних видів продукції, які об`єктивно не є складовими такої продукції.

Так, зокрема, для виготовлення:

- кнопки-цвяшок (пач.) списане використання: папір А3 пл.45 (500 арк.), стрічка клейка 48*100 Сигмастелс (рул.), папір А3 55 г/м2 офсетний (500 арк.), папір А4 пл.80 (пач.), папір А3 пл.80 (пач.), маркер перманентний Centropen (2,5 мм) чорний 8556, стрічка клейка 48*50*0,40 мкм DIRECT (рул.), папка картонна на зав`язках, папка-швидкозшивач картонна «Справа» 0,32 мм (шт), папка реєстратор А4 7 см Eajgle7006 (шт), папір газетний А3 45 (1000 арк) Волга (пач), папір А3 190 г/м2 Сиктивкар (200 арк) (пач), мило господарське 72% (кг) (а.32 додатку до першого примірнику Акту перевірки);

- для виготовлення мінідатера 3,8 мм пласт 4810- TRODAT зі змінною подушкою списане використання: папір А3 пл.45 (500 арк.), стрічка клейка 48*100 (шт.), термоетикетка 58*53 (460) Сигмастелс запаковано (рул.), папір А3 55 г/м2 офсетний (500 арк.), папір А4 пл.80 (пач.), папір А4/80 (500 арк.), папір А3 пл.80 (пач.), маркер перманентний Centropen (2,5 мм) чорний 8556, стрічка клейка 48*50*0,40 мкм DIRECT (рул.), файл глянець А4 (100 шт) Е31107 (пак), закладки пластикові 12х45 мм (100 арк) 5 кольорів F27945 (шт), гострилка Axent 1154 (шт) (а.30 додатку до першого примірнику Акту перевірки)

- для виготовлення лінійки 30 см пл.неон (шт) - папір А3 пл.45 (500 арк.), стрічка клейка 48*100 (шт.), папір А4 пл.80 (пач.), папір А4/80 (500 арк.), папір А3 пл.80 (пач.), файл глянець А4 (100 шт) Е31107 (пак), мило господарське 72% (кг), папір газетний А3 45 (1000 арк) Волга (пач), папір А3 190 г/м2 Сиктивкар (200 арк) (пач), папка-швидкозшивач картонна «Справа» 0,32 мм (шт), папка картонна на зав`язках 0,32 мм (шт) (а.27-28 додатку до першого примірнику Акту перевірки)

Крім того, витрати на оплату праці робітників взагалі не включені до вказаних калькуляцій.

Як зазначає позивач, виробництвом (виготовленням) є діяльність, пов`язана з випуском продукції, яка включає стадії технологічного процесу.

Однак, підприємством не надано документів, які підтверджують стадії технологічного процесу та рух матеріалів на кожному із них.

Так, в запереченнях на акт перевірки вказано, що для виробництва готової продукції підприємство має людські ресурси та власні виробничі потужності (стор 5 заперечень) та вироблена продукція не може підпадати під визначення товарів, безоплатно отриманих ТОВ «ДМД-Сервіс», оскільки підприємством понесено витрати: на придбання запасів, оплату праці найманих працівників, витрати на роботу виробничих потужностей, сплату податків, інші витрати (стор.6 заперечень), але в ході перевірки було встановлено, що данні факти спростовують данні головної книги підприємства за 2018рік,

Однак, з даних бухгалтерського обліку підприємства в ході перевірки встановлено, що відсутні витрати на оплату праці найманих працівників, сплату податків, інші витрати, пов`язані саме з виробництвом готової продукції.

Позивач зазначає, що для оформлення відпуску матеріальних цінностей у виробництво ТОВ «ДМД-СЕРВІС» оформлюються накладні на внутрішнє переміщення, які є первинним документом, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, зокрема переміщення (відпуск) матеріалів зі складу у виробництво. Накладні на внутрішнє переміщення матеріалів були складені підприємством під час здійснення господарської операції з відпуску матеріалів у виробництво. Витрати на придбання вказаних матеріалів для ведення господарської діяльності не заперечуються за результатами перевірки.

За результатами кожної господарської операції з відпуску (внутрішнього переміщення) ТМЦ у виробництво, на підприємстві були здійснені записи на рахунках бухгалтерського обліку: Кт рах. 201 «Сировина та матеріали» Дт рах. 23 «Виробництво», наявність яких не заперечується висновками перевірки.

Відповідно до п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України у разі, якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку. відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником додатків під час проведення перевірки, платник податків має право подати до контролюючого органу, що проводив перевірку, заперечення та додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Під час ознайомлення з висновками акту перевірки ТОВ «ДМД-СЕРВІС» вважало, що накладні на внутрішнє переміщення матеріалів із складу у виробництво за 2018 рік не були враховані перевіряючими під час перевірки.

Вказані документи (в копіях, належним чином завірені) ТОВ «ДМД-СЕРВІС» додало до заперечень на акт перевірки. Проте, відповідач у відповіді на заперечення зазначив, що надані до заперечень накладні на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів за 2018 рік не змінюють позиції податкового органу.

Як зазначає позивач, придбані ТОВ «ДМД-СЕРВІС» ТМЦ та передані у 2018 р. у виробництво на підставі накладних на внутрішнє переміщення, включаються за даними бухгалтерського обліку у вартість готової продукції та підтверджують її виробництво. Для виробництва готової продукції підприємство має людські ресурси та власні виробничі потужності. Для перевірки були надані оборотно-сальдові відомості по балансовому рахунку 10 «Основні засоби» за 2018 р. По рахунку 104 рахуються наступні основні засоби, що використовувались підприємством позивача для Виробництва паперових канцелярських виробів (бланків звітності, актів, касової стрічки, журналів, різноманітного папіру, інших канцелярських товарів): бумагоріжуча машина ЗБР70, гільотина, припорт, розкатний циліндр УТАЗ, ризограф, ромайор, ротатор РЦ2, станок мотальний, цифровий дуплікатор. Виробництво кожного виду канцелярських виробів підприємством відображено у Регістрах накопичення; «Випуск продукції». «Витрати», «Незавершене виробництво», «Товари на складах». «Журнал проводок» та ін„ що були надані під час проведення перевірки.

За твердженням позивача, вищевикладене спростовує висновки акту перевірки щодо відсутності документів, що підтверджують виробництво готової продукції.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд вважає їх безпідставними, оскільки наявність основних засобів у платника податків ще не є підтвердженням їх використання при виготовленні конкретного виду готової продукції.

Щодо підстав формування позивачем вартості готової продукції на підставі накладних на внутрішнє переміщення покупних ТМЦ, суд на підставі дослідження таких накладних, копії яких надані до матеріалів справи, встановив, що вони не містять жодної інформації щодо продукції, для виготовлення якої вони відпущені. Отже, такі накладні не дають змоги встановити, для виготовлення якого виду товару, в якій кількості та коли саме використані відпущені ТМЦ.

З огляду на зазначене, накладні на внутрішнє переміщення покупних ТМЦ не підтверджують виробництво з їх використанням готової продукції, а тому є безпідставним формування собівартості готової продукції з включенням до неї вартості покупних ТМЦ в бухгалтерському обліку позивача та їх оприбуткування як виготовленої продукції.

Також враховуючи приписи п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України, суд не бере до уваги калькуляції собівартості, які надані представником позивача до суду 31.07.2020 (т.5, а.с. 171-201), оскільки вони не надавалися ані в ході перевірки, ані до заперечень на акт перевірки. Крім того, зміст вказаних калькуляцій не відповідає тим калькуляціям, які досліджувалися в ході перевірки, вони включають інші складові витрат, та на них не посилався позивач при проведенні перевірки як на підставу обліку вибуття запасів та оприбуткування готової продукції, по якій встановлені порушення.

З 01.01.2015 року відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-VI зі змінами і доповненнями (далі - ПКУ) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III ПКУ.

Відповідно до п. 44.2 ст. 42 ПКУ для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Пунктом 2 ст. 3 Закону України від 16 липня 1999 року N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон N 996) передбачено, що податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Враховуючи те, що здійснення операцій в бухгалтерському обліку має відбуватися виключно на підставі належним чином оформлених первинних документів, суд приходить до висновку, що накладні на внутрішнє переміщення покупних ТМЦ, через відсутність інших первинних документів на підтвердження обсягів, номенклатури та дати виготовлення продукції, яка в подальшому реалізована позивачем, не може доводити використання вищезазначених ТМЦ позивачем в межах його господарської діяльності.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає обґрунтованим висновок про те, що підприємством документально не підтверджено факт виробництва та безпідставно сформовано наступні бухгалтерські проводки:

1кв.2018р. К-т 23 рах. «Виробництво» Д-т 26 рах. «Готова продукція» у сумі 518 798 грн.,

2кв.2018р. К-т 23 рах. «Виробництво» Д-т 26 рах. «Готова продукція» у сумі 187 669грн.,

3кв.2018р. К-т 23 рах. «Виробництво» Д-т 26 рах. «Готова продукція» у сумі 417 361грн.,

4 кв.2018р. К-т 23 рах. «Виробництво» Д-т 26 рах. «Готова продукція» у сумі 699 024грн.

Отже, позивачем як в ході проведення перевірки, так і під час розгляду справи в суді не доведено використання у власній господарській діяльності придбаних ТМЦ на суму 1 822 852 грн.

Таким чином, сума грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства в розмірі 410141,25 грн., у тому числі сума податкового зобов`язання - 328113 грн. та застосована штрафна (фінансова) санкція - 82028,25 грн., визначена спірним податковим повідомленням-рішенням №1 від 10.03.2020 р., є правомірною.

Висновками акту перевірки зазначено про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за 2018 рік на загальну суму 360448 грн. При цьому, на думку перевіряючих, підприємство за 2018 р. повинно було нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу, по операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

В акті перевірки (аркуш 16) зазначено, що в ході проведення перевірки підприємством не надано первинних документів, підтверджуючих подальшу реалізацію ТМЦ за 2018 р., які обліковувалися на бухгалтерському рахунку 201 «Сировина та матеріали», а також їх використання у виробництві та залишках на складі підприємства, або інші документи, підтверджуючі використання ТМЦ в оподатковуваних операціях в сумі 1 822 852 грн.

Суд критично ставиться до посилання представника позивача на відсутність розбіжностей за результатами проведеної інвентаризації, оскільки це не доводить підстав заявленого позову, а навпаки підтверджує відсутність запасів за обліком, використання яких для виготовлення продукції, реалізованої позивачем, не підтверджено в ході перевірки.

Відповідно до п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Відповідно до 189.1. ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Враховуючи вищевикладене, висновки акту перевірки щодо наявності у ТОВ «ДМД-СЕРВІС» обов`язку нарахувати ПДВ в сумі 360449 грн. у зв`язку з непідтвердженням використання придбаних ТМЦ у власній господарській діяльності (у виробництві продукції) є обґрунтованими та документально не підтвердженими.

Отже, сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 450561,25 грн., у тому числі податкових зобов`язань - 360449 грн., штрафної (фінансової) санкції - 90112,25 грн., визначена спірним податковим повідомленням-рішенням №1 від 10.03.2020, є правомірною.

З огляду на викладене, позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Згідно з абз.«г» п. 198.5 ст.198 ПКУ - платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Враховуючи наведене, в порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «ДМД- СЕРВІС» не здійснено реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 360449,00 грн.

Відповідно до положень п. 120-1.1. ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, застосування відповідачем штрафу в розмірі 50% від суми заниження податкових зобов`язань за платежем податок на додану вартість, на які позивачем не виписано та не зареєстровано податкові накладні, а саме в сумі 360449,00 грн., є обґрунтованим.

З огляду на це, в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 1 від 10.03.2020, відповідно до якого застосовано штраф на суму 180224,50 грн. за нескладання та/або нереєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 360449,00 грн належить відмовити.

Таким чином, позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2020 року.

Суддя Білова О.В.