Справа № 522/436/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 522/436/20
Головуючий в 1 інстанції: Бондар В.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

при секретарі Ішханяні Р.А.,

за участю представника позивача-адвоката Доніної Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2020 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 30.03.2020р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, 3-ї особи заступника начальника Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Єфремова В`ячеслава Юрійовича про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Доніна Л.А. звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Управління ДАБК ОМР, 3-ї особи заступника начальника Управління ДАБК ОМР - начальника інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Єфремова В.Ю., в якому просила суд:

- скасувати постанову від 26.12.2019 року №877/19 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 5950 грн.;

- скасувати постанову від 26.12.2019 року №878/19 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 5950 грн.;

- закрити провадження по справам про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення є неправомірними, оскільки прийняті відповідачем з грубими порушеннями приписів чинного законодавства, а отже підлягають скасуванню.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Доніна Л.А. 21.05.2020 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2020 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 з 05.09.2017р. є власником 3-поверхового житлового будинку з мансардним поверхом та гаражем АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою №189414421 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Давидовою К.Ю від 05.09.2017р. №48979477.

21.10.2018 року начальнику Управління ДАБК ОМР надійшла скарга гр. ОСОБА_2 , яка повідомила, що у вересні 2019 року власники авто-мийки за адресою: АДРЕСА_1 , без дозвільних документів почали будувати додаткову будівлю шино-монтажу та новий в`їзд, що порушує її права, як власника сусіднього будинку.

23.10.2019 року в.о. начальника Управління ДАБК ОМР - начальник інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Єфремов В.Ю., на підставі наказу №01-13/333 від 01.08.2019 року, видав направлення №001885 для проведення позапланової перевірки будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

З 20.11.2019 року по 03.12.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Заїченко С.А., в присутності позивача ОСОБА_1 , проведено перевірку, за результатами якої було складено Акт щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, в якому було зафіксовано наступні порушення, а саме:

- факт здійснення власником будинку ОСОБА_1 будівельних робіт з реконструкції житлового будинку шляхом зміни функціонального призначення вбудованого гаражу під авто-мийку на 4 поста та добудови приміщення шино-монтажу за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання права на виконання таких робіт, чим порушив п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 «Порядку здійснення підготовчих та будівельних робіт» (затв. Постановою КМУ №466 від 13.04.2011р.);

- факт експлуатації ОСОБА_1 самочинно реконструйованого вбудованого гаражу під авто-мийку та прибудованих приміщень шино-монтажу до житлового будинку літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1 , не введеного в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, чим порушує вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» №461 від 13.04.2011 року.

В той же день, т.б. 03.12.2019 року, головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Заїченко С.А. відносно ОСОБА_3 було складено 2 (два) протоколи про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.96 КУпАП та ч.8 ст.96 КУпАП, в яких, окрім іншого, правопорушника було повідомлено про те, що справу буде розглянуто у приміщенні Управління ДАБК ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського,6 (каб. 320), о 11:30 год. 17.12.2019 року, а також роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, 03.12.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Заїченко С.А. на адресу позивача було складено і припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, та зобов`язано останнього усунути порушення вимог містобудівної діяльності у термін до 03.01.2020 року, шляхом введення самовільно збудованих об`єктів в експлуатацію.

Зазначені вище Акт перевірки, 2 протоколи та припис були направлені на адресу ОСОБА_3 супровідним листом від 03.12.2019 року.

17.12.2019 року у зв`язку з відсутністю позивача при розгляді справи та за відсутності доказів вручення матеріалів перевірки, розгляд справи про адміністративне правопорушення було перенесено та повторно призначено на 26.01.2019 року о 15:00 год., про що на адресу позивача направлено лист №01-10/506ЗГ.

26.12.2019 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення заступник начальника Управління ДАБК ОМР - начальник інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Єфремов В.Ю. ухвалив 2 (дві) постанови №877/19 і №878/19, якими визнав ОСОБА_3 винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.4,8 ст.96 КУпАП, та наклав на останнього адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі по 5950 грн.

Не погоджуючись з такими діями та постановами відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту вимог ч.ч.1,2,3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Зазначені положення Закону кореспондуються із приписами «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Так, за правилами п.п.16,17,18 вказаного Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Відповідно до п.п.19,20,21 цього ж Порядку №553, припис складається у 2-х примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у 3-х примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

З вказаного вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також на усунення порушень суб`єктів містобудування у цій сфері.

У разі, зокрема, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовою особою складаються протокол, акт перевірки та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, вирішити питання про відповідальність суб`єкта містобудування.

Згідно з п.3.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Згідно ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»: «реконструкція» - це перебудова з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміна кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників; «прибудова» - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Слід зазначити, що проектну та дозвільну документацію на виконання будівельних робіт позивачем ні на момент спірної перевірки, ні до суду 1-ї та 2-ї інстанцій не надано.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної дальності» та до ДСТУ-Н.Б.В. 1.2-16:2013, визначення класу наслідків/|відповідальності (Додаток А), даний об`єкт будівництва відноситься до об`єктів з незначним класом наслідків (відповідальності) - СС1.

Як визначено ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», «замовник» має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів ст.376 Цивільного Кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається «самочинним» будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без відповідного документу, який надає право на виконання будівельних робіт чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушенням будівельних норм і правил.

Так, встановлено з матеріалів справи судом 2-ї інстанції та вже зазначалося вище, 20.11.2019 року спірною перевіркою, в присутності позивача, було встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться трьохповерховий житловий будинок з мансардним поверхом, на першому поверсі якого розташовані приміщення авто-мийки (4 поста) та прибудовані приміщеннями шино-монтажу; будівельні роботи не проводяться, об`єкти експлуатуються, на підтвердження чого було зроблено фото-фіксацію.

При цьому, ще раз слід звернути увагу на те, що будь-які правовстановлюючі документи на приміщення авто-мийки та шино-монтажу, проектну документацію, дозвільні документи на виконання будівельних робіт з будівництва (реконструкції) об`єктів позивачем надані не були.

Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 прийняв у спадщину житловий будинок загальною площею 307 кв.м, житловою площею 131,4 кв.м, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №185 від 05.09.2017 року.

З матеріалів справи також вбачається, що про проведення позапланової перевірки за даною адресою ОСОБА_1 було попереджено листом Управління за №01-10/506-ЗГ від 29.10.2019 року.

Таким чином, про проведення позапланової перевірки суб`єкт містобудування був повідомлений завчасно та належним чином.

Як видно зі змісту спірного акту перевірки та вже зазначалося вище, під час проведення вказаного контрольного заходу, ОСОБА_1 були надані перевіряючим: технічний паспорт від 20.09.2019 року; свідоцтво про право на спадщину за заповітом №185 від 05.09.2017 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.09.2019 року.

Як встановлено зі змісту даних наданого позивачем технічного паспорту, виготовленому ФОП ОСОБА_4 від 20.09.2019 року, що на земельній ділянці загальною площею 224 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовано трьохповерховий житловий будинок (з мансардним поверхом) загальною площею 307 кв.м, житловою 131,4 кв.м, який в цілому складається з приміщень підвалу, загальною площею 40,4 кв.м, вбудованого на першому поверсі гаражу площею 58,4 кв.м. відповідно до експлікації приміщень (відповідно до плану приміщень І поверху, площа приміщення №13 гаражу складає 109,7 кв.м), Загальна площа приміщень І поверху згідно експлікації приміщень, зазначено 92,4 кв.м, а відповідно до плану приміщень, площа першого поверху складає 143,7 кв.м. Площа приміщень другого поверху складає 43,2 кв.м, а площа приміщень третього поверху - 131,0 кв.м.

Таким чином, загальна площа приміщень житлового будинку літ. «А», відповідно до плану приміщень підвалу, першого, другого та третього поверхів складає - 358.3 кв.м.

В свою чергу, відповідно до приписів п.3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого продукції, потужність тощо, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг трактується як реконструкція.

Тобто, контролюючим органом в ході перевірки беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 проводиться експлуатація самочинно реконструйованого вбудованого гаражу під авто-мийку та прибудованих приміщень шино-монтажу до житлового будинку літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1 , не введених в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства.

Крім того, одночасно необхідно звернути увагу й на ту обставину, що наданий позивачем в ході перевірки технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений ФОП ОСОБА_4 від 20.09.2019 року, фактично не відповідає існуючій забудові, а саме: змінено функціональне призначення та планування вбудованого гаражу на першому поверсі житлового будинку під авто-мийку на 4 пости (влаштовані перегородки та в`їзди) площею 109,7 кв.м, здійснено будівництво одноповерхової прибудови - приміщення шино-монтажу.

При цьому, ще раз слід зауважити, що усі вказані будівельні роботи із реконструкції існуючого житлового будинку були виконані позивачем виконані за відсутності будь-яких документів дозвільного характеру, що надають право на виконання таких будівельних робіт.

До того ж, як вбачається з листа Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради вх. №01-10/506-ЗГ від 28.10.2019 року, за інформацією архіву та Відділу загального листування містобудівні умови та обмеження (будівельні паспорти) на проектування будь-яких об`єктів будівництва, у т.ч. авто-мийки, на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровані.

А згідно з даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня і інформація щодо реєстрації документів, які надають право на виконання підготовчих і будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з вказаних вище обставин вбачається, що даний об`єкт фактично є «самочинно» збудованим, т.б. за результатами вказаної перевірки достовірно було встановлено, що ОСОБА_1 здійснив будівельні роботи з реконструкції житлового будинку шляхом зміни функціонального призначення вбудованого гаражу під авто-мийку на 4 поста та добудови приміщення шино-монтажу за адресою: АДРЕСА_1 . без отримання права на виконання таких робіт, що, в свою чергу, є порушенням п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 «Порядку здійснення підготовчих та будівельних робіт» (затв. Постановою КМУ №466 від 13.04.2011р.).

Що ж стосується додатково наданих представником позивача до суду 2-ї інстанції копій зареєстрованої 15.02.2012 року Інспекцією ДАБК в Одеській області за реєстраційним №ОД3 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації - будівництво садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 01.03.2012 року виконавчим комітетом ОМР, з яких вбачається, що спірний об`єкт реконструкції загальною пл.307 кв.м, раніше (т.б. до прийняття позивачем 05.09.2017р. спадщини) належав громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках кожній, то судова колегія не може прийняти їх до уваги, розцінює критично, оскільки в цих документах, датованих 2012 роком, відсутні будь-які відомості про наявність на той момент вбудованих в цьому будинку приміщень авто-мийки та шино-монтажу, а також щодо наявності у попередніх власників будинку відповідних дозвільних документів на реконструкцію гаражу та введення вбудованих в цей гараж об`єктів в експлуатацію.

Як встановлено з матеріалів справи та вже зазначалося вище, за результатами спірної перевірки посадовими особами відповідача були складені: Акт проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №001885 від 03.12.2019 року, Протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП від 03.12.2019 року, Протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП від 03.12.2019 року та Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №714/19 від 03.12.2019 року (який позивачем не виконано і не оскаржено).

Однак при цьому, слід зазначити, що позивач, який був присутнім під час вказаної перевірки, без мотивовано відмовився підписувати та отримувати зазначені вище документи, у зв`язку з чим, останні були направлені на його адресу поштою з одночасним повідомленням його про дату, час та місце розгляду справи про адміністративні правопорушення (т.б. на 17.12.2019р.).

Але, в подальшому, як видно з матеріалів справи, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у засідання 17.12.2019 року, посадова особа відповідача відклала розгляд справи та повторно призначила розгляд справи на 26.12.2019 року о 15:00, про що позивача також було завчасно повідомлено листом №01-10/506-ЗГ від 17.12.2019р., який, як вбачається з сайту відправлень (№131) ПАТ «Укрпошта» був отриманий останнім особисто 23.12.2019р.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що позивача ОСОБА_1 було своєчасно та належним чином повідомлено про результати перевірки та дату розгляду справ про адміністративні правопорушення, однак, він 26.12.2019 року знову з невідомих причин повторно не з`явився розгляд справ про адміністративні правопорушення та не надав жодних доказів на підтвердження своєї правової позиції.

Так, дійсно, відповідно до вимог ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Але, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, з врахуванням вищевикладених обставин, судова колегія оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції, в даному випадку, дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача, пов`язаних проведенням перевірки та ухваленням за її результатами оскаржуваних постанов №878/19 і №877/19 від 26.12.2019 року та відсутність належних і достатніх підстав для їх скасування.

Що ж стосується посилань представника позивача, в обгрунтування своєї позиції, на наявність постанови Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2014р. по справі №520/1868/14-а, якою було скасовано нібито аналогічні постанови Інспекції ДАБК про притягнення до відповідальності попереднього власника спірного об`єкта будівництва ОСОБА_6 (яка померла у 2017р.) за порушення нею вимог ч.ч.8,13 ст.96 КУпАП, то судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, оцінює ці посилання критично, до уваги дану постанову не приймає та вважає, що до неї не можуть бути застосовані положення ч.ч.4,6,7 ст.78 КАС України, оскільки підставами для винесення цих постанов були інші акти перевірки та протоколи, а отже обставини, які були встановлені судом у 2014 році під час розгляду тієї справи не є безумовними і беззаперечними доказами для даної справи, а правова оцінка, надана при розгляді справи №520/1868/14-а районним судом певним фактам, в свою чергу, не є обов`язковою для апеляційного суду, який розглядає іншу справу №522/436/20.

До того ж, ще необхідно звернути увагу й на той факт, що у справі №520/1868/14-а районним судом розглядалося питання щодо правомірності притягнення до адміністративної відповідальності не позивача по даній справі ОСОБА_1 , а іншої особи - попереднього власника спірного об`єкта будівництва ОСОБА_6 (яка померла у 2017р.), а як відомо, юридична відповідальність особи, згідно із ст.61 Конституції України, має виключно індивідуальний характер.

Крім того, також ще слід зазначити і про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку і було зроблено належним чином представниками відповідача.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу позивача - без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.286,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 16.09.2020р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко