Справа № 340/532/19
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

22 вересня 2020 року справа 340/532/19

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління Держпраці в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Кіровоградській області про скасування постанови про накладання штрафу

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 22.02.2019 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці в Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову КР0102/43/АВ/МГ-ФС від 30.01.2019 про накладання штрафу в сумі 41730гр (ас5).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 позов задоволений. Суд вказав, що ОСОБА_1 не повідомлявся відповідачем про розгляд його справи, а тому був позбавлений права брати участь в процесі прийняття рішення відносно нього. Зокрема, позивач не зміг дати пояснення щодо неправильної кваліфікації правопорушення та розміру штрафної санкції (ас116).

В апеляційній скарзі Управління Держпраці в Кіровоградській області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач описує обставини, виявлені під час інспекційного відвідування, та що за наслідками складеного акту винесена постанова про накладання штрафу. Проте ніяк не заперечують висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не повідомлявся про розгляду його справи (ас123).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту інспекційного відвідування КР0102/43/АВ від 14.01.2019, у Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з 27.12.2017 працює продавець ОСОБА_3 з окладом 3725гр. В березні 2018 року оклад підвищився на 25гр і становить 3750гр. В грудні 2018 року не проведена індексація в зв`язку з підвищенням індексу споживчих цін та недоплачено 71гр80коп, що є порушенням частини 6 статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України «Про оплату праці».

Згідно наказу №1-3 від 25.12.2018 продавцю ОСОБА_3 надана грошова компенсація в сумі 3750гр за невикористану відпустку в 2018 році. На протязі 2018 року відпустка продавцю ОСОБА_3 не надавалась, що є порушенням частини 4 статті 83 КЗпП України (ас13).

Постановою КР0102/43/АВ/МГ-ФС від 30.01.2019, Управлінням Держпраці в Кіровоградській області на Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 накладений штраф в сумі 41730гр. В постанові вказано про порушення частини 6 статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України «Про оплату праці» та що штраф накладений на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України (ас9).

Відповідно до пункту 6 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою КМУ №509 від 17.07.2013, в редакції на час інспекційного відвідування та винесення оскаржуваної постанови, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до пункту 7 Порядку, справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника в разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

В позовній заяві позивач зазначав, що Управління Держпраці не повідомляло його про розгляд справи. Доказів протилежного суб`єкт владних повноважень не представив, на що вірно вказав окружний суд. Порушення пунктів 6, 7 Порядку є самостійною підставою для визнання протиправною і скасування постанови КР0102/43/АВ/МГ-ФС від 20.01.2019 про накладання штрафу.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», державні соціальні стандарти у сфері доходів населення встановлюються з метою визначення розмірів державних соціальних гарантій у сфері оплати праці, виплат за обов`язковим державним соціальним страхуванням, права на отримання інших видів соціальних виплат і державної соціальної допомоги та їх розмірів, а також визначення пріоритетності напрямів державної соціальної політики.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо: рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС; стипендій учням професійно-технічних та студентам вищих державних навчальних закладів; індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін; надання гарантованих обсягів соціально-культурного, житлово-комунального, транспортного, побутового обслуговування та обслуговування у сфері освіти, охорони здоров`я, фізичної культури та спорту, торгівлі та громадського харчування; забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про оплату праці», норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; в нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилась браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу в зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії і компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи в польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про оплату праці», норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною 1 цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Таким чином своєчасність і повнота нарахування індексації є мінімальною державною гарантією в оплаті праці.

Непроведення індексації заробітної плати є недотриманням мінімальних державних гарантій в оплаті праці, за що передбачена відповідальність в двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, у відповідності до абзацу 5 частини 2 статті 265 КЗпП України. Тобто штраф мав становити 8346гр.

Накладання відповідачем штрафу за іншою нормою (абзац 4 частини 2 статті 265 КЗпП України) та у значно більшому розмірі є незаконним.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з 22.09.2020 та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко