Справа № 200/4100/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року справа №200/4100/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника позивача Пономарьова А.О.,

представника відповідача Балдинюка М.Ю.,

представника третьої особи Пруднікова Р.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі №200/4100/20-а (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство "Торецьквугілля" про скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про зупинення вчинення виконавчих дій від 03 квітня 2020 року № 61649619.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, зупиняючи вчинення виконавчих дій, не вірно застосував норми Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугільних підприємств».

Вимога є рішенням про стягнення боргу (недоїмки) з єдиного внеску, тому не підлягає зупиненню виконавче провадження та заходи примусового виконання рішення щодо ДП "Торецьквугілля"

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зупинення вчинення виконавчих дій від 03 квітня 2020 року № 61649619.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Зазначає, що сума заборгованості за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 року №Ю-11836-17, не є заборгованістю зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а складається з недоїмки, штраф та пені.

Отже, сума за виконавчим документом, пред`явленим до виконання є відповідальністю за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тому виключення, визначені статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності вугледобувних підприємств» до виконавчого провадження №61649619 не застосовуються.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ГУ ДПС у Донецькій області 19.03.2020 року звернулося до державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ДП «Торецьквугілля» на користь держави боргу в розмірі 41525027,78 грн за вимогою про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 14 січня 2020 року №Ю-11836-17 (а.с. 8)

26 березня 2020 р. відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61649619 з виконання вимоги про сплату недоїмки від 14 січня 2020 року № Ю-11836-17 про стягнення на користь держави боргу з ДП «Торецьквугілля» () у розмірі 41 525 027,78 гривень.(а.с 10)

Постановою від 03 квітня 2020 року зупинено вчинення виконавчих дій за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ю-11836-17, видану 14.01.2020 про стягнення з ДП «Торецьквугілля» на користь держави боргу в розмірі 41 525 027,78 гривень (а.с.5-6)

Підставою для зупинення виконавчих дій визначено положення статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", згідно з якою, тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Виконавче провадження зупинене до закінчення обставин для зупинення.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що за вимогою про сплату боргу за ДП «Торецьквугілля», крім штрафу та пені, рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що унеможливлює зупинення виконавчих дій відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Оцінка суду.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13 квітня 2017 року № 2021-VIII (в редакції від 19 січня 2019 року), тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Справи про банкрутство державних вугледобувних підприємств до 1 січня 2022 року не порушуються. Провадження у справах про банкрутство державних вугледобувних підприємств, порушені до дня набрання чинності цим Законом, підлягають припиненню, крім випадків, якщо ліквідація відбувається за рішенням власника.

На підставі пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року (далі - Закон № 2464) платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною восьмою статті 9 Закону №2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно пункту 12 статті 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

На підставі частини чотирнадцятої статті 25 Закону №2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Як визначено частиною четвертою статті 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Як свідчать матеріали справи корінець вимоги про сплату боргу недоїмки від 14.01.2020 року, за ДП «Торецьквугілля» рахується борг з єдиного внеску станом на 17.03.2020 року у розмірі 162255774, 42 грн, в тому числі:

-недоїмка 125928268,64 грн.,

-штраф 14072048,70 грн.,

-пеня 22255457,08 грн.(а.с.7)

Для стягнення в примусовому порядку станом на 17.03.2020 року податковим органом зазначено борг у загальному розмірі 41525027,78 грн., який складається з:

-недоїмки в сумі 5197522,00 грн,

-штрафу в сумі 14072048,70 грн.,

-пені в сумі 22255457,08 грн.

Як свідчать дані облікової картки платника податків підприємством «Торецьквугілля» не сплачено самостійно визначена сума грошових зобов`язань з єдиного внеску у сумі 5197522 грн за декларацією № 930266471 від 16.12.2019 року з терміном сплати 28.12.2019 року.(а.с.156)

Отже, зазначена сума є заборгованістю зі сплати єдиного внеску, а не сумою штрафних санкцій, ДП «Торецьквугілля», що унеможливлює зупинення виконавчих дій відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 січня 2020 року підприємством ДП «Торецьквугілля» до суду не оскаржувалася.

Є неприйнятними доводи апелянта, що сума заборгованості за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 року не є заборгованістю зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки відповідно до пункту 6 статті 1 Закону №2464 недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Зазначене спростовує також доводи апелянта, що сума за виконавчим документом є відповідальністю за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зупинення вчинення виконавчих дій від 03 квітня 2020 року № 61649619.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі №200/4100/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі №200/4100/20-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22 вересня 2020 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та проголошено в судовому засіданні 22 вересня 2020 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв