Справа № 420/8118/19
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8118/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача - Патрікєєвої І.В. (згідно ордеру),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 28.12.2019 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» до ГУ ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 03.12.2019 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Югзернотранс» у розмірі 604926,00 грн., у відповідності до абз.2 п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України .

Ухвалою від 02 січня 2020 року судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України даний адміністративний позов залишено без руху та надано п`ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

11 січня 2020 року за вх.№1098/20 через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшов лист з належним чином оформленою позовною заявою у двох примірниках.

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» (вх.№1098/20), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «Югзернотранс» згідно п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України та Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, засобами електронного зв`язку 21.06.2018 року було подано до ГУ ДПС в Одеській області декларацію з податку на додану вартість № 1696 та 20.08.2019 року декларацію з податку на додану вартість № 188 із заявами про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 50000,00 грн. та 554926,16 грн. Причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, заявленого до бюджетного відшкодування, є придбання автомобіля Mercedes-Benz S 400d 4 MATIC long (new) Номер кузова: НОМЕР_1 у платника ПДВ СП у формі ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ УКРАЇНА - МЕРСЕДЕС БЕНЦ» . Зазначає, що 18 листопада 2019 року позивачем отримано акт № 179/15-32-04-02/42770324 від 18.11.2019 року про результати камеральної перевірки ТОВ «Югзернотарнс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2019 року, згідно якого проведеною встановлено порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.200.1. ст.200, абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Югзернотранс» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2019 року) у сумі 604926 грн. 05 грудня 2019 року позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 03.12.2019 року № . Вказує, що на підтвердження реєстрації ГУ ДПС в Одеській області поданої ТОВ «Югзернотранс» податкової накладної № від 16.10.2019 року, позивачем надано квитанцію №2 від 16.10.2019 року. Податкове законодавство не покладає на платника податків - покупця обов`язку здійснювати перевірку походження товару у продавця по ланцюгу аж до виробника продукції. ТОВ «Югзернотранс» здійснив реєстрацію податкових накладних згідно норм чинного законодавства, всі вони прийняті та зареєстровані ГУ ДПС в Одеській області, а відповідно має право на відшкодування ПДВ з бюджету.

04 лютого 2020 року до суду від відповідача за вх. №5179/20 надійшов відзив на позов (а.с.136-138), в якому зазначає, що позивач подав декларацію за вересень 2019 року та заявив до бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 604926 грн. Аналізом наявної інформації щодо вивезення товарів позивачем за межі митної території України - не здійснювались операції з вивезення товарів. За даними АРМ «Митниця», ВМД, податкових декларацій з ПДВ ТОВ «Югзернотранс» не встановлено операцій з ввезення товарів на митну територію України протягом 2019 року. Вказує, що ТОВ «Югзернотранс» не встановлено на момент проведення камеральної перевірки використання придбаного транспортного засобу в оподатковуваних операціях. Придбаний автомобіль не брав участь у проведенні експортних операцій (фактичний перетин кордону відсутній), платник податку здійснює реалізацію зернових культур лише на митній території України. Зазначено, що відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації продукції на адресу нерезидентів або резидентів України унеможливлює право на відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок позивача по декларації з ПДВ за вересень 2019 року - тобто відсутній факт використання у господарській діяльності.

28 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/8118/19 до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі задоволено та зупинено провадження по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії - до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

07 вересня 2020 року ухвалою суду клопотання позивача про поновлення провадження по справі та призначення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Поновлено провадження у справі та доручено Уманському міськрайонному суду Черкаської області забезпечити проведення судового засідання з розгляду адміністративної справи №420/8118/19 в режимі відеоконференції о 14:10 год. 08 вересня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Югзернотранс» зареєстроване 24.01.2019 року, взято на облік в контролюючих органах 28.01.2019 року за № 03 та станом на 18.11.2019 року перебувало на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Видами господарської діяльності позивача за КВЕД є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2019 року Головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області Мерещко Оленою Сергіївною, відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V та у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.10.2019).

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт від 18.11.2019 року №179/15-32-04-02/42770324 (а.с.32-39, 141 зворот-145), яким встановлено порушення позивачем пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 200.1 ст.200, абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Югзернотранс» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2019 року) у сумі 604926 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області 03.12.2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с.40, 140), яким за порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 200.1 ст.200, абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України виявлено відсутність права ТОВ «Югзернотранс`на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку згідно податкової декларації № від 16.10.2019 року за вересень 2019 року у розмірі 604926 грн.

Не погодившись з висновками податкового органу та винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо податкового повідомлення-рішення № від 03.12.2019 року обґрунтовані наступним.

В акті перевірки зазначено, що аналізом відображення показників даних податкової звітності з податку на додану вартість (податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.10.2019) встановлено, що підприємством задекларовано рядок 20.2 «сума від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню» у сумі 604926 грн. у тому числі ряд.20.2.1 «на рахунок платника у банку» у сумі 604926 грн.

Причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту є придбання транспортного засобу (загальний легковий автомобіль седан-В Mercedec-Benz S400 CDI. НОМЕР_2 ) на митній території України у платників ПДВ.

Аналізом наявної інформації щодо вивезення товарів за межі митної території України, здійснених платником у періоді, що підлягає перевірці, за даними ІС «Подаковий Блок», АРМ «Митниця», ВМД, податкових декларацій з ПДВ не встановлено експортних операцій.

Аналізом наявної інформації, за даними АРМ «Митниця», ВМД, податкових декларацій з ПДВ ТОВ «Югзернотранс» не встановлено операцій з ввезення товарів на митну територію України протягом вересня 2019 року.

Таким чином, по ТОВ «Югзернотранс» не встановлено на момент проведення камеральної перевірки використання придбання транспортного засобу (загальний легковий автомобіль седан-В Mercedec-Benz S400 CDI. НОМЕР_2 ) в оподаткованих операціях.

В акті вказано, що придбаний автомобіль не брав участі у проведенні експортних операцій (фактичний перетин кордону України відсутній), платник податку здійснює реалізацію зернових культур лише на митній території України, внесені до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ (згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року) на загальну суму ПДВ у розмірі 604926 грн.

Відповідне свідчить про відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації товарів, робіт, послуг в адресу нерезидентів або резидентів України та унеможливлює право на відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок ТОВ «Югзернотранс» по декларації з ПДВ за вересень 2019 року, тобто відсутній факт використання у господарській діяльності.

Суд не погоджується з вищевказаними висновками податкового органу виходячи з наступного.

20 червня 2020 року ТОВ «Югзернотранс» (покупець) та спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ УКРАЇНА-МЕРСЕДЕС БЕНЦ» (продавець) уклали договір № купівлі-продажу автомобіля (а.с.11-18) та додаткову угоду №1 (а.с.19-20), за умовами яких продавець керуючись рішенням покупця, який вибрав потрібний йому автомобіль, модель Mercedec-Benz S 400 d 4МАТІС long (new), рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_3 , транзитний номер НОМЕР_4 , замовлення № із представлених в салоні зразків, зобов`язується передати у власність покупцеві автомобіль, аналогічний вибраному взірцю, а покупець зобов`язується прийняти переданий автомобіль і оплатити його остаточну (кінцеву) повну ціну в розмірі та порядку, визначеному договором (п.1).

На підтвердження реальності придбання вищевказаного автомобіля та прийняття його в якості основного засобу позивачем до суду надано:

- специфікацію № від 21.08.2019 року (а.с.21-23);

- видаткову накладну № від 21.08.2019 року (а.с.24);

- акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №0000-000015 від 09.09.2019 року (а.с.25-26);

- платіжні доручення №158 (на суму 300000,00 грн.) від 21.06.2019 року (а.с.27) та №115 (на суму 3329556,95 грн.) від 20.08.2019 року (а..с.28);

- виписки по рахунку за період з 21.06.2019 року та 20.08.2019 року (а.с.29-30);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а.с.31);

- податкову накладну №1696 від 21.06.2020 року на суму 300000,00 грн., з яких ПДВ - 50000,00 грн. (а.с.47-48);

- податкову накладну №1883 від 20.08.2020 року на суму 3329556,95 грн., з яких ПДВ - 554926,16 грн. (а.с.49-50);

- розрахунок коригування №2370 від 21.08.2019 року до податкової накладної №1696 від 21.06.2019 року (а.с.51-52);

- податкову декларацію № від 16.10.2019 року за вересень 2019 року з квитанцією №2 та додатками (а.с.53-65);

- наказ ТОВ «Югзернотранс» від 09.09.2019 року №62 (а.с.66) про введення в експлуатацію та поставлення на баланс підприємства об`єкт основних засобів автомобіль Mercedec-Benz S 400 d 4МАТІС long (new), НОМЕР_1 за первісною вартістю 3176449,68 грн.

Як вбачається з вищевказаної податкової декларації з ПДВ, ТОВ «Югзернотранс» у розділі ІІІ «Розрахунки за звітний період» податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року задекларовано наступні показники:

- у рядку 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення)» - 677508 грн.;

- у рядку 20 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1)» - 677508 грн.;

- у рядку 20.2 «підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 ДЗ):» - 604926 грн.;

- у рядку 20.2.1 «на рахунок платника у банку» - 604926 грн.

Разом із вказаною податковою декларацією позивачем подано додаток 3 «Розрахунок бюджетного відшкодування (Д3)», а якому наведено наступні показники у таблиці 1:

1) «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 20-рядок 20.1 декларації звітного (податкового періоду)» - 677508;

2) «Фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальником товарі/послуг або до Державного бюджету України (зазначення рядка «Усього» графи 7 таблиці 2)» - 604926;

3) «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (зазначається сума рядка 1, яка не більша зазначення рядка 2) (зазначення цього рядка переноситься до рядка 20.2 декларації за поточний звітний (податковий) період)» - 604926.

У таблиці 2 додатку 3 «Розрахунок бюджетного відшкодування (Д3)» до декларації з податку на додану вартість № за вересень 2019 року зазначено, що сума від`ємного значення за вересень 2019 року складає 604926,16 та постачальником є 59 (індивідуальний податковий номер).

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, індивідуальним податковим номером спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ УКРАЇНА-МЕРСЕДЕС БЕНЦ» є 59.

Відповідно до п. 10 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, додатком до декларації є, зокрема, заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4).

Так, разом із декларацією з податку на додану вартість № за вересень 2019 року позивачем подано доданок №4, в якому зазначено, що відповідно до ст.200-1 розділу V Кодексу бюджетне відшкодування, визначене у податковій декларації за звітний (податковий) період (рядок 20.2) з податку на додану вартість за вересень 2019 року (у сумі рядок 20.2.1) складає 604926 грн.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Таким чином, з викладеного вбачається, що суб`єкт господарювання має право нарахувати податковий кредит у випадку придбання товару та за умови реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних по такій господарській операції, якщо вона підтверджується належними первинними документами.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України, пунктом 200.1 якої визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) ні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 вказаного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Суд зазначає, що вищевказані первинні документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою використання їх в господарській діяльності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що придбання позивачем вищевказаного легкового автомобіля не суперечить напрямку господарської діяльності позивача.

Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання товару у контрагентів з метою використання його у власній господарській діяльності, та настання змін в майновому стані платника податків.

За таких обставин підстави для невключення сум ПДВ по вищевазаних податкових накладних до складу податкового кредиту позивача відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем не було надано доказів невикористання позивачем придбаного легкового автомобіля у своїй господарській діяльності. Доводи щодо відсутності підтвердження здійснення ТОВ «Югзернотранс» експортних та імпортних операцій, відсутність доказів перетину кордону України придбаним автомобілем суд не вважає належним та достатнім підтвердженням факту невикористання позивачем придбаного легкового автомобіля у своїй господарській діяльності.

Твердження відповідача в акті перевірки про відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації товарів, робіт, послуг в адресу нерезидентів суд вважає необґрунтованим, оскільки доказів на підтвердження вказаного відповідачем до суду не надано, а в акті не наведено відомостей щодо того, які саме господарські операції та з якими саме контрагентами ТОВ «Югзернотранс» не є завершеними.

За таких обставин суд вважає за доцільне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 03.12.2019 року.

При цьому щодо вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Югзернотранс» у розмірі 604926,00 грн., у відповідності до абз.2 п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.200.7.1 ст.200 Податкового кодексу України порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок).

Відповідно до п.3 Порядку формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження (п.4 Порядку).

Відповідно до п.7 Поряду інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Таким чином, враховуючи те, що ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється автоматично та що вищевказаним Порядком передбачено обов`язок після набранням відповідним рішенням суду законної сили внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, суд вважає вищевказану вимогу передчасною.

В той же час, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів суд керуючись ст.9 КАС України вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області розглянути питання щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» у розмірі 604926,00 грн.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 10994,89 грн. згідно платіжних доручень №236 та №237 від 23.12.2019 року (а.с.9, 10).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» судового збору у розмірі 10994,89 грн.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 03.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області розглянути питання щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» у розмірі 604926,00 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» судовий збір у розмірі 10994,89 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» (вул.Канатна, буд.90, оф.1, м.Одеса, 65039, ).

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2020 року.

Суддя О.А. Вовченко