Справа № 560/4549/20
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4549/20
РІШЕННЯ

іменем України

21 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування з дати призначення пенсії періодів роботи у районах Крайньої Півночі з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, з 26.09.1974 по 17.05.1993, період служби у Радянській Армії у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, в т.ч. з 26.09.1984 по 17.05.1993 - суцільним періодом та заробітної плати відповідно до довідок від 11.05.2018 № 185, №186;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 з 16.08.2017 з врахуванням:

періодів роботи у районах Крайньої Півночі з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, з 26.09.1974 по 17.05.1993, період служби у Радянській Армії у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, в т.ч. з 26.09.1984 по 17.05.1993 - суцільним періодом;

заробітної плати відповідно до довідок від 11.05.2018 № 185, №186 виданих за період роботи у радгоспі "Янський" Верхоянського управління сільського господарства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 16.08.2017 йому призначено пенсію за віком. У той же час під час призначення пенсії відповідач протиправно не зарахував до стажу періоди роботи, у районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні.

На звернення позивача до органу Пенсійного фонду, відповідач надав відповідь, що врахував лише зарахувавши частину стажу з 26.09.1984 по 17.05.1993, у іншій частині зарахувати вказані періоди до стажу роботи для обчислення пенсії відмовив, не зважаючи на те, що усі спірні періоди роботи належним чином підтверджені записами трудової книжки та іншими документами.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснений відповідно до законодавства, тому лише зарахований до стажу ОСОБА_1 період роботи з 26.09.1984 по 17.05.1993 у календарному обчисленні, оскільки трудові договори про роботу у районах Крайньої Півночі за вказані періоди складені з порушеннями, а зарахування у пільговому обчисленні періодів роботи чинним законодавством не передбачено.

Крім того, копії первинних документів, згідно яких проведено перерахунок пенсії з 01.01.2020 надійшли на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області лише 23.12.2019, тому підстави для проведення перерахунку пенсії з раннього терміну, зокрема, з 01.01.2018 (зазначено у зверненні), відсутні.

У зв`язку з цим вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін суд відмовляє.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 21.08.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області з 16.08.2017 йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням страхового стажу 30 років 7 місяців 8 днів.

До страхового стажу враховано період проходження строкової військової служби з 30.10.1976 по 16.11.1978, періоди роботи в радгоспі "Янський" Верхоянського району з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, який знаходився в районі Крайньої Півночі.

В тривалість страхового стажу згідно запису трудової книжки не було враховано період роботи в радгоспі "Янський" Верхоянского району з 26.09.1984 по 17.05.1993, оскільки в записах про звільнення містяться неточності.

З метою перевірки правильності обчислення пенсії відповідачем, ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету місцевої ради. За результатом перевірки згідно Акта №03 від 29.03.2019, встановлено наступні порушення при обчисленні пенсії ОСОБА_1 :

- не зараховано у пільговому обчисленні періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, з 26.09.1984 по 17.05.1993;

- не зараховано у пільговому обчисленні період служби у Радянській Армії з 30.10.1976 по 25.11.1978 ;

- період роботи у районі Крайньої Півночі з 26.09.1984 по 17.05.1993 не зараховано до трудового стажу;

- заробітну плату для нарахування пенсії за період зазначеної у довідках від 11.05.2018 № 185, №186 враховано при обчисленні пенсії відповідно до частини 4 статті 45 Закону №1058-ІV, а не з дати призначення пенсії.

На звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України, останній листом від 25.06.2020 повідомив позивача, що лише зарахував до стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 26.09.1984 по 17.05.1993 у календарному обчисленні, оскільки трудові договори про роботу у районах Крайньої Півночі за вказані періоди складені з порушеннями, а зарахування у пільговому обчисленні періодів роботи чинним законодавством не передбачено.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права на належне пенсійне забезпечення.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювались пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом "д" пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Згідно з пункту 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Відповідно до пункту 7 параграф "б" Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Пункт 3 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967.

Суд встановив, що відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 , позивач працював в районах Крайньої Півночі, у тому числі у періоди з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, з 26.09.1984 по 17.05.1993. В період з 30.10.1976 по 25.11.1978 позивач проходив службу в лавах Радянської армії, що додатково підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 .

Крім того, згідно матеріалів справи, Славутському об`єднаному Управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Державний заклад управління Пенсійного фонду Російської Федерації у м. Якутськ республіки Саха (Якутія) листом від 22.05.2018 №11-53/4222 надіслав копії документів, а саме: архівну довідку МО "Янский наслег", і якій зазначено, що за даними алфавітних карток, особових рахунках за період роботи з 1984-1993 років існує інформація про гр. ОСОБА_1 , записи в особових рахунках за 1985, 1987-1993 та наказ про прийняття робітника.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Щодо обчислення періоду стажу роботи позивача після 01.01.1991, суд встановив наступне.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка підписана Україною 13.03.1992, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частиною 2 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13.03.1992 передбачено, що для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових підставах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

У період 1991-1993 роки у Російській федерації, на території якої до 17.05.1993 включно працював позивач, діяв Закон РРСФР "Про державні пенсії в РРСФР" від 20.11.1990 №340-І, абзацом 7 частини 1 статті 94 якого було передбачено, що при підрахунку трудового стажу, вказаного в статтях 10, 11, 12, 29 Закону, обчислюються в пільговому порядку періоди роботи (служби) у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі - в півтора кратному розмірі. При цьому обчислення стажу відбувається незалежно від наявності строкового трудового договору.

Як випливає з Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, що набула чинності 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до Закону України "Про міжнародні договори України чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відтак, стаж роботи позивача після 1990 повинен бути обчислений згідно з порядком, передбаченим вказаними міжнародними угодами та законодавством держави на території якої позивач працювала.

Отже, право на зарахування стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі за трудовими договорами підтверджується записами в трудовій книжці, наданими довідками, які протиправно не були взяті до уваги відповідачем та положеннями Міжнародних договорів України.

Верховний Суд у справі №173/637/17 (2-а/173/49/2017) від 07.06.2018 по аналогічній справі зробив правовий висновок про те, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Щодо зарахування у пільговому обчисленні службу в армії ОСОБА_1 .

Постановою Ради Міністрів СРСР № 181 від 25.03.1968 "Про зарахування солдатам, матросам, сержантам, старшинам і військовим будівельникам, звільненим в запас, часу дійсної військової строкової служби в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в стаж роботи, що дає право на отримання пільг, встановлених за роботу в цих районах та місцевостях", яка діяла на час проходження позивачем строкової військової служби в Радянській Армії встановлено, що солдатам, матросам, сержантам, старшинам і військовим будівельникам, звільненим, починаючи з 1968, з військової служби в районах Крайньої Півночі, час їхньої дійсної строкової військової служби в цих районах та місцевостях, зараховується в стаж роботи, що дає право на отримання пільг, передбачених указами Президіуму Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 та 26.09.1967, якщо вони не пізніше трьох місяців після звільнення з військової служби поступили на роботу в районах Крайньої Півночі.

Після звільнення зі служби з 25.11.1978, в січні 1979 ОСОБА_1 прийнятий на роботу в радгосп "Янський", який, як зазначалося вище, знаходиться у населеному пункті району Крайньої Півночі, тому службу в армії відповідач має зарахувати у пільговому обчисленні.

Щодо врахування при обчисленні пенсії заробітної плати вказаної у довідках від 11.05.2018 №185, №186.

Суд встановив, що 16.08.20 при поданні зави про призначення пенсії, працівники відповідача сформували та направили до пенсійного органу за місцем роботи позивача запит про надання документів, в тому числі про отримувану позивачем заробітну плату.

На запит відповідача надійшов лист від 22.05.2018 №11-53/4222 з довідками №815 та №816 про заробітну плату. На підтвердження сум зазначених у довідках та з метою розмежування сум районного коефіцієнта та північної надбавки, що не враховуються при обчисленні пенсії, відповідач повторно направив запит про надання копій первинних документів, відповідно до яких формувалися вищевказані довідки.

Запитувані документи, а саме: копії особових рахунків, направлених супровідним листом від 20.11.2019 №1328 надійшли на адресу відповідача 23.12.2019.

Згідно із пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Оскільки самостійно надати довідки про заробітну плату позивач не міг, відповідач направив відповідний запит. У зв`язку з тим, що необхідні документи перебували у розпорядженні компетентних органів іншої країни, забезпечити їх надходження у трьохмісячний термін не було можливості.

Неможливість отримання необхідної пенсійному органу інформації щодо заробітної плати не є правовою підставою для позбавлення особи права на соціальний захист шляхом зменшення розміру призначеної пенсії.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно висновку акту перевірки правильності призначення (перерахунку) та виплати пенсій територіальним органом Пенсійного фонду України управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради №03 від 29.03.2019 зазначається, що під час перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 було встановлено, що при призначені йому пенсії у 2017 році органом Пенсійного фонду:

- не зараховано у пільговому обчисленні періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, з 26.09.1984 по 17.05.1993;

- не зараховано у пільговому обчисленні період служби у Радянській Армії з 30.10.1976 по 25.11.1978 ;

- період роботи у районі Крайньої Півночі з 26.09.1984 по 17.05.1993 не зараховано до трудового стажу;

- заробітну плату для нарахування пенсії за період зазначеної у довідках від 11.05.2018 № 185, №186 враховано при обчисленні пенсії відповідно до частини 4 статті 45 Закону №1058-ІV, а не з дати призначення пенсії.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач при призначенні пенсії позивачу у 2017 безпідставно не врахував істотні обставини, що мали місце, не перевірив повідомлені заявником факти та документи, не вчинив усі необхідні дії для витребування необхідних документів.

Вирішуючи питання про те, з якого часу необхідно зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд звертає увагу на т, що відповідно до постанови Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17 зазначено, що зважаючи на те, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), до спірних правовідносин необхідно застосовувати крім норм КАС України також і строки, визначені в інших законах.

Відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У разі ж порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення застосування до адміністративного позову шестимісячного строку звернення до суду, встановленого нормою КАС України, має наслідком неможливість реалізувати передбачене право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу норм КАС України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Верховний суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Відтак, на думку суду, відповідач при призначенні пенсії позивачу у 2017 році безпідставно не врахував істотні обставини, що мали місце, не перевірив повідомлені заявником факти та документи, не вчинив усі необхідні дії для витребування необхідних документів та повідомлення ОСОБА_1 про прийняті рішення, що призвело до безпідставного неврахування до стажу роботи особи ряду періодів а також до того, що позивач протягом тривалого часу взагалі був необізнаний стосовно своїх прав та їх порушення органом управління.

Оскільки саме протиправні дії відповідача призвели до неправильного обчислення пенсії позивачу та неврахування йому частини стажу, необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок з дати призначення пенсії.

Тому позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, з 26.09.1974 по 17.05.1993, період служби у Радянській Армії з 26.09.1984 по 17.05.1993 у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців - суцільним періодом; заробітної плати відповідно до довідок від 11.05.2018 № 185, №186 виданих за період роботи у радгоспі "Янський" Верхоянського управління сільського господарства підлягають задоволенню, а пенсія підлягає перерахунку з дати її призначення - з 16.08.2017.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість позивач довів ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Тому, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., з врахуванням положень статті 139 КАС України, судові витрати необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування з дати призначення пенсії ОСОБА_1 періодів роботи у районах Крайньої Півночі з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, з 26.09.1974 по 17.05.1993, період служби у Радянській Армії у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, в т.ч. з 26.09.1984 по 17.05.1993 - суцільним періодом та заробітної плати відповідно до довідок від 11.05.2018 № 185, №186.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 16.08.2017 з врахуванням:

періодів роботи у районах Крайньої Півночі з 21.08.1975 по 26.10.1976, з 23.01.1979 по 04.07.1980, з 26.09.1974 по 17.05.1993, період служби у Радянській Армії у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, в т.ч. з 26.09.1984 по 17.05.1993 - суцільним періодом;

заробітної плати відповідно до довідок від 11.05.2018 № 185, №186 виданих за період роботи у радгоспі "Янський" Верхоянського управління сільського господарства.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 вересня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.В. Матущак