Справа № 620/3257/20
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року Чернігів Справа № 620/3257/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Лобана Д.В.,

за участю секретаря - Вершняк Л.Л.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження, з урахуванням правил для розгляду окремих категорій термінових справ, у судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі відповідач) ОСОБА_1 про накладення штрафу від 22.07.2020 у виконавчому провадженні № 58559070 неправомірною та скасувати.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 та Київського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 у справі № 825/1778/18 ОСОБА_2 головним управлінням було з 17.11.2018 поновлено виплату пенсії в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до норм чинного законодавства пенсія ОСОБА_2 була призначена в розмірі 1452,00 грн, отже, рішення суду в частині поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 в розмірі прожиткового мінімуму виконано ГУ ПФУ в Чернігівській області в повному обсязі. Стосовно виконання рішення суду в частині виплати пенсії на вказаний пенсіонером рахунок, то слід зазначити, що пенсія останньому виплачується на його поточний банківський рахунок, вказаний ним у заяві про виплату пенсії або грошової допомоги.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки боржником рішення суду в повному обсязі не виконано, у зв`язку з чим 22.07.2020 було винесено постанову про накладення штрафу. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У відповідача на виконанні перебуває виконавчий лист № 825/1778/18, виданий 06.12.2018 Чернігівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату поновленої пенсії за віком відповідно до положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірах, не менше мінімального прожиткового мінімуму, на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Вказаний виконавчий лист видано на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.06.2018, яке набрало законної сили 01.11.2018, про що зазначено у виконавчому документі.

07.03.2019 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження АСВП № 58559070 (а.с. 39), в якій зазначено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копії постанови про відкриття направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання.

Листом від 04.04.2019 № 4015/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило про те, що доплата пенсії за період з 01.11.2018 (з дати набрання рішенням суду законної сили) по 31.12.2018 в розмірі 2904 грн 00 коп. виплачена в січні поточного року. Пенсія в розмірі 1452 грн 00 коп. виплачується в подальшому. Сума доплати за період з 17.11.2017 по 31.10.2018 складає 16649 грн. 60 коп. Різниця пенсії нарахована за період з 17.11.2017 по 31.10.2018, буде виплачена відповідно до порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 22 серпня 2018 р. № 649 за рішеннями суду (а.с. 41-42).

21.03.2019 державним виконавцем було встановлено, що боржником рішення суду виконано частково, а саме: здійснено перерахунок ОСОБА_2 Доплата пенсії нарахована за період з 17.11.2017 по 31.10.2018 складає 16649 грн 60 коп. та боржником не виплачена, про що державним виконавцем було складено відповідний акт від 22.07.2020 (а.с. 40).

22.07.2020 у ВП № 58559070 державним виконавцем винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи вказану постанови по ВП № 58559070 протиправною, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону).

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Так, як було зазначено у листі від 04.04.2019 № 4015/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило про те, що доплата пенсії за період з 01.11.2018 (з дати набрання рішенням суду законної сили) по 31.12.2018 в розмірі 2904 грн 00 коп. виплачена в січні поточного року. Пенсія в розмірі 1452 грн 00 коп. виплачується в подальшому. Сума доплати за період з 17.11.2017 по 31.10.2018 складає 16649 грн. 60 коп. Різниця пенсії нарахована за період з 17.11.2017 по 31.10.2018, нарахована за рішеннями суду, буде виплачена відповідно до порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649) (а.с. 41-42).

Так, Порядок № 649 визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно пунктів 5, 6, 8, 10 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою. Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія). Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку. У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови. У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Тобто, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється органами Пенсійного фонду України за правилами Порядку № 649.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач мав провести розрахунок суми виплати відповідно до рішення суду, направити відповідний пакет документів до Пенсійного фонду України, де уповноважена комісія, після перевірки обґрунтованості розрахованої суми, прийняла б одне з рішень.

Суд зазначає, що тільки після розгляду поданих боржником (територіальним пенсійним органом) зазначених документів відповідна комісія Пенсійного фонду України може прийняти рішення про наявність або відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

В свою чергу, матеріали справи не містять відомостей та належних доказів вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області дій, передбачених пунктом 5 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, та суду такі документи також надано не було.

Такі докази не були надані позивачем і в межах виконавчого провадження № 58559070.

Крім того, посилання позивача на відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичну відсутність коштів, як поважну причину невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, посилання позивача на відсутність підстав для накладення штрафу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За таких обставин, відповідачем було правомірно винесено постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі відповідач) ОСОБА_1 про накладення штрафу від 22.07.2020 у виконавчому провадженні № 58559070, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 43316700) про визнання неправомірною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2020 року.

Суддя Д.В. Лобан