Справа № 640/22048/20
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2020 року м. Київ № 640/22048/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до осіб, які можуть отримати статус учасника справи за вищевказаним позовом: Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій останній просить суд постановити ухвалу про забезпечення позову до подання позову, якою заборонити Київській міській державній адміністрації вчиняти дії щодо майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ).

У вказаній заяві фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначив, що має намір звернутись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) про визнання протиправним та скасування пункту 3 рішення Комісії з питань розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства (протокол № 8 від 04.08.2020).

Також зазначає, що вказане рішення порушує права та інтереси позивача достроковим припиненням дії паспорту прив`язки тимчасової споруди № 00207-СЛ.10709.009.

Необхідність забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що рішення Комісії містить очевидні ознаки його протиправності та є таким, що порушує права, свободи та інтереси позивача і перешкоджає здійсненню нею законної підприємницької діяльності.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами першою, другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, у кожному конкретному випадку суд, виходячи з наданих доказів, зобов`язаний встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У даному випадку судом не встановлено обставин, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Насамперед суд звертає увагу, що заява про забезпечення позову фактично спрямована на фактичне вирішення спору, що виник між сторонами, до прийняття судом відповідного рішення по суті.

При цьому, з доданих до заяви матеріалів, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи призвести до необхідності докладати значні зусилля для відновлення прав позивача - суду не надано.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача щодо очевидної протиправності рішення Київської міської державної адміністрації, оскільки вказаним обставинам правова оцінка буде надана судом під час судового розгляду адміністративної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до осіб, які можуть отримати статус учасника справи за вищевказаним позовом: Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко