Справа № 520/10847/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 вересня 2020 р. Справа № 520/10847/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді - Супруна Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі за текстом - ГУ ПФУ в Харківській області, позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- скасувати постанову від 27.07.2020 ВП № 60916791, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікулою В.Ю., про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області штрафу в розмірі 10200,00 грн., за невиконання рішення суду;

- скасувати постанову від 27.07.2020 ВП № 60916791, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікулою В.Ю., про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.07.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікулою В.Ю., на підставі ст.ст. 63, 75 ЗУ "Про виконавче провадження" прийнято постанови ВП № 60916791 від 27.07.2020 «про накладення штрафу», ВП № 60916791 від 27.07.2020 «про стягнення виконавчого збору».

Зазначив, що постанови ВП № 60916791 від 27.07.2020 «про накладення штрафу», ВП № 60916791 від 27.07.2020 «про стягнення виконавчого збору» винесені всупереч вимогам законодавства, оскільки рішенням № 50 від 19.09.2019 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 по справі № 520/6106/19 було виконано в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, на думку позивача станом на 27.07.2020 у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, а отже оскаржувані постанови, є необґрунтованими, та такими що підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі № 520/10847/20 у порядку ст. 287 КАС України.

Відповідач, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) правом щодо надання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 залучено ОСОБА_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у розгляді адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанов.

В судове засідання учасники справи не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

При цьому, до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 14.09.2020 року від уповноваженого представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за його відсутності.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи слідує, що виконавче провадження № 60916791, було відкрите 23.12.2019 на підставі виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6106/19 від 01.08.2019.

Відповідно до довідки від 21.09.2020 вих. № 1840/04-17-20 ГУ ПФУ в Харківській області зазначено, що з 25.04.2019 пенсія ОСОБА_1 нараховується і виплачується відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду № 520/6106/19 від 01.08.2019.

Листом від 03.02.2020 № 610/03.21-20 ГУ ПФУ в Харківській області повідомило державного виконавця, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року по справі № 520/6106/19 виконано в повному обсязі шляхом перерахунку пенсії ОСОБА_1 рішенням ГУ ПФУ в Харківській області № 50 від 19.09.2019.

Доказів отримання окресленого листа Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в ході розгляду адміністративної справи з боку ГУ ПФУ в Харківській області суду не надано, а судом існування не встановлено.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 05.05.2020 року ВП № 60916791 накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду у повному обсязі. Зобов`язано протягом встановленого строку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року по справі № 520/6106/19.

Також, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікулою В.Ю., від 27.07.2020 року ВП № 60916791 накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у розмірі 10 200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду у повному обсязі. Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікулою В.Ю., від 27.07.2020 року ВП № 60916791 вирішено стягнути з ГУ ПФУ в Харківській області виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн.

Не погодившись з постановами державного виконавця від 27.07.2020 року ВП №60916791, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оскільки судом зібрані докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, визначене ч. 1 ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом до суб`єкта владних повноважень і дотримання вказаного завдання є обов`язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, суд доходить висновку, що адміністративна справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі за текстом - Закон) зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Аналізуючи положення Закону України "Про виконавче провадження" суд констатує, що виконавчий збір є наслідком примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до фактичного виконання рішення.

Положеннями ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Положеннями ч. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

В ході розгляду справи судом з матеріалів виконавчого провадження не встановлено, а Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надано доказів застосування примусових заходів, що призвели до фактичного виконання рішення.

Окремо суд зазначає, що факт застосування штрафу є наслідком реалізації владного повноваження за не виконання рішення та не може розглядатись, як примусовий захід направлений на виконання рішення суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Проте, оскаржувана постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ВП №60916791 від 27.07.2020 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання пенсійним органом рішення суду не містить жодних обґрунтувань невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/6106/19 від 01.08.2019.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 229, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про скасування постанов - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову від 27.07.2020 ВП №60916791, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікулою В.Ю., про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, за невиконання рішення суду.

Скасувати постанову від 27.07.2020 ВП №60916791, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікулою В.Ю., про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконавчого збору у розмірі 16692 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання). Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 22 вересня 2020 року.

Суддя Супрун Ю.О.