Справа № 280/4628/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4628/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року (суддя суду 1 інстанції Максименко Л.Я.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 23.11.2018 № 117;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності ІІІ групи, внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 та постанови Кабінету Міністрів України під 25.12.2013 №975 у розмірі 70-ти кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу встановлена інвалідність внаслідок поранення під час участі в бойових діях, внаслідок виконання обов`язків військової служби, тому обмеження у три місяці між звільненням з військової служби та встановленням інвалідності щодо призначення одноразової грошової допомоги, на нього не розповсюджується.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, про відсутність підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги , оскільки пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вимога про необхідність встановлення інвалідності в строк не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби стосується як захворювання, так і поранення (контузії).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактичного обґрунтована доводами адміністративного позову

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний та проходив дійсну строкову службу з 06.05.1979 по 21.06.1981 та звільнений в запас за закінченням строку служби, що підтверджується засвідченими ксерокопіям сторінок військового квитка позивача.

Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії МОУ № 3626 від 22.08.2016 вогнепальні осколкові поранення рядового у відставці ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №1015282 від 12.06.2018 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з причин поранення (контузія)/захворювання, так, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із відповідною заявою та копіями необхідних документів для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

23 листопада 2018 року, рішенням Міністерства оборони України, оформленого пунктом 4 протоколу № 117 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, якого звільнено зі строкової військової служби 21.07.1981 та 12.06.2018 визнано інвалідом IIІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оскільки інвалідність встановлено понад тримісячний термін.

На адвокатський запит № 5/19 від 27.03.2019 позивачем отримано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 за вих. № 442/с від 03.04.2019 про те, що документи гр. ОСОБА_1 були надіслані до Департаменту фінансів Міністерства оброни України 15.08.2018 за вих. № 1181/с та за результатами їх розгляду прийнято рішення, оформлене протоколом № 117 від 23.11.2018 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (надалі - Закон №2232-XII), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011-XII.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Нормою частини 2 цієї статті Закону №2011-XIІ визначено порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги та передбачено критерії для встановлення умов її виплати, зокрема, за суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги.

Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XIІ (в редакції чинній до 01.01.2017) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Водночас, 01.01.2017 набрали чинності положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII (надалі - Закон №1774-VIII), якими норми пункту 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XIІ викладено в новій редакції, відповідно до якої, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Також, згідно з пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону №2011-XIІ, в редакції Закону №1774-VIII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Частиною 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, підпунктом 3 пункту 6 Порядку №975 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 18.05.2017 №335, яка застосовується з 01.01.2017) визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.

Отже, до моменту набрання чинності Законом №1774-VIII право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.

Натомість, з 01.01.2017, після набрання чинності Законом №1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення особі інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону №2011-ХІІ, після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив саме строкову військову службу, що не заперечується сторонами.

Пунктом 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Зважаючи на ту обставину, що на дату встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи (12 червня 2018 року), статтею 16 Закону №2011-ХІІ не передбачалось можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, то позивач відповідного права не набув.

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 12.03.2020 (справі №280/5513/18), у постанові від 30 липня 2020 року (справа №806/2653/18).

Встановивши, що позивач був військовослужбовцем строкової служби та втратив право на отримання одноразової грошової допомоги з набуттям чинності Законом № 1774-VIII, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання позивача на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №280/5513/18 є безпідставними, оскільки постановою Верховного Суду від 12.03.2020 у цій справі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.03.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.07.2019 скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволенні

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко