Справа № 240/12796/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/12796/20

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення винагороди,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо невидачі наказів про виплату заступнику начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області - Данилишину П.Б. винагороди на загальну суму 18071,52 грн. за довідками щодо розподілу винагороди від 23.12.2019 у виконавчих провадженнях: № 59121535, № 59128544, № 51583664, № 54953237, № 60449088, № 60522060, № 59436478, № 50220430.

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 загальної суми винагороди у розмірі 18071,52 (вісімнадцять тисяч сімдесят одна) грн. 52 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що у зв`язку з фактичним стягненням коштів по окремих виконавчих провадженнях на ім`я голови ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 18.12.2019 подані відповідні заяви на виплату винагороди. На підставі таких заяви і довідки видається наказ, в якому зазначаються особи, яким виплачується винагорода, та її розміри. 23.12.2019 начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишиним П.Б. підготовлено довідку щодо розподілу винагороди по окремим виконавчим провадженням. Однак, станом на 06.08.2020 наказ про виплату винагороди Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області не видано, винагороду, як заступнику начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в сумі 18 071,52 грн. не виплачено.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.09.2020 об 11:00 год.

28.08.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вказано про те, що ліквідаційною комісією з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повідомлено, що до управління персоналу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області службова записка про виплату винагороди начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області Луцюк А.В. по виконавчих провадженнях не надходила. Отже, у діях відповідача відсутня протиправність.

03.09.2020 року розгляд справи відкладено на 17.09.2020 о 10:00 год. у зв"язку з клопотання позивача про відкладення судового засідання.

14.09.2020 року представник відповідача подав до суду клопотання (вх.№34831/20) про розгляд справи за відсутності особи, яка діє від імені ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. 17.08.2020 позивач також подано до суду заяву (вх.№35722/20) про розгляд справи без його участі.

17.09.2020 року сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явились.

Ухвалою судді від 17.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення винагороди. Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно наказу від 11.02.2020 №7-3 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 11 лютого 2020 року за переведенням для подальшої роботи в Центрально-Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.51).

Наказом начальника управління від 17.11.2016 №1527/11 призначено ОСОБА_1 на посаду заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.50)

18.12.2019 року у відповідності до п. 7 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, керівником виконавчої групи при виконанні зведених виконавчих проваджень: №№ 59121535, 59128544, 51583664, 54953237, 60449088, 60522060, 59436478, 50220430 та у зв`язку з фактичним стягненням коштів по окремих виконавчих провадженнях подано заяви на виплату винагороди на голову ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Заступником начальника Управління - начальником відділу організації та контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Д.Фещенком подано голові ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 службову записку з проханням погодити питання про виплату винагороди державним виконавцям, зокрема заступнику начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишину П.Б. в розмірі (571,82 грн.; 14166,67 грн.; 620,29 грн,; 1820,67 грн.; 365,08 грн.; 276,47 грн.; 173 грн.; 77,52 грн.) всього: 18071,52 грн. Службова записка погоджена начальником управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області П.Б. Данилишиним про що свідчить відмітка на записці (а.с.42-43).

23.12.2019 начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишиним П.Б. підготовлено довідки до начальника Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо розподілу винагороди по виконавчих провадженнях №№ 59121535, 59128544, 51583664, 54953237, 60449088, 60522060, 59436478, 50220430, відповідно до яких загальна сума виплат ОСОБА_1 становить 18071,52 грн. Вказані довідки зареєстровані в Головному територіальному управлінні юстиції у Житомирській області, про що свідчить штрих-код на перших сторінках довідок (а.с.10-41).

Однак, ні на момент звернення позивача до суду з даним позовом, ні на момент розгляду справи судом, відповідачем не вжито заходів щодо прийняття рішення про відмову/чи задоволення поданих заяв про виплату винагороди у виконавчих провадженнях.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача та зазначаючи, що має право на виплату винагороди у виконавчому провадженні, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання (статті 2 Закону № 1403-VIII).

Статтею 6 Закону № 1403-VIII систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1403-VIII заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством. Порядок виплати та розміри винагород працівникам органів державної виконавчої служби встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина 2 цієї статті).

Фінансове та матеріальне забезпечення діяльності працівників органів державної виконавчої служби та фінансування витрат на проведення і організацію виконавчих дій здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, а також коштів виконавчого провадження, порядок формування яких встановлюється Законом України "Про виконавче провадження" (частина перша статті 14 Закону № 1403-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII ( далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до статей 13 та 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (в редакції станом на 07.12.2017, далі - Порядок № 643).

Пунктом 2 Порядку № 643 у разі фактичного виконання (повного або часткового) виконавчого документа майнового характеру державним виконавцям, визначеним у частині першій статті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", виплачується винагорода у такому розмірі:

- 2 відсотки стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - державному виконавцю, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ;

- 0,5 відсотка стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - керівнику органу державної виконавчої служби та його заступникам, яким безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 643 фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково та виконавчого документа немайнового характеру в повному обсязі в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", якщо за такими документами стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Державні виконавці, зазначені у пункті 2 цього Порядку, мають право на винагороду за умови дотримання критеріїв виплати винагороди, встановлених Мін`юстом (далі - критерії виплати винагороди) (пункт 5 Порядку № 643).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 643 для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву, в якій зазначаються: реквізити виконавчого документа; номер виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника; категорія стягнення за виконавчим документом; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, реквізити платіжних доручень; перелік виконавчих дій та строки їх проведення; розрахунок належної до виплати винагороди; відомості про дотримання критеріїв.

У рамках зведеного виконавчого провадження винагорода виплачується за кожним окремим виконавчим документом за виконавчим провадженням, яке входить до складу зведеного, за умови дотримання вимог пунктів 4 і 5 цього Порядку (пункт 8 Порядку № 643).

Відповідно до пункту 9 Порядку № 643 заява державного виконавця про виплату винагороди розглядається безпосереднім керівником державного виконавця протягом двох робочих днів з дати її надходження та за наявності підстав, передбачених пунктами 4 і 5 цього Порядку, погоджується ним із зазначенням дати погодження. За відсутності підстав для виплати винагороди зазначена заява протягом двох робочих днів з дати її надходження повертається державному виконавцю з обґрунтуванням підстав відмови. У разі виконання рішення безпосередньо керівником органу державної виконавчої служби заява про виплату винагороди подається для погодження керівнику вищого рівня. У такому випадку винагорода, зазначена в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, не виплачується.

Пунктом 10 Порядку № 643 визначено, що під час розгляду заяви державного виконавця про виплату винагороди безпосереднім керівником державного виконавця перевіряються достовірність викладених у заяві відомостей, правильність розрахунку та наявність підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку.

Для перевірки наявності підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку, керівник державного виконавця використовує дані автоматизованої системи виконавчого провадження.

У разі погодження заяви державного виконавця про виплату винагороди та за умови дотримання критеріїв виплати винагороди керівник органу державної виконавчої служби готує подання про виплату винагороди, визначеної абзацом третім пункту 2 цього Порядку, в якому зазначає розрахунок (розподіл) такої винагороди (далі - подання про виплату винагороди).

Зазначене подання не готується у випадках, передбачених абзацами четвертим - шостим пункту 2 цього Порядку.

Винагорода не виплачується, якщо державного виконавця притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із здійсненням виконавчого провадження, за яким подано заяву про виплату винагороди, або його дії (рішення) чи бездіяльність визнано неправомірними (пункт 11 Порядку № 643).

Пунктом 12 Порядку № 643 погоджена безпосереднім керівником заява про виплату винагороди державному виконавцю та у випадку, передбаченому абзацом третім пункту 10 цього Порядку, - подання про виплату винагороди не пізніше наступного робочого дня подаються для погодження начальнику управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі.

Погоджена безпосереднім керівником заява про виплату винагороди державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту не пізніше наступного робочого дня подається для погодження директору Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 643 у разі достатності та обґрунтованості підстав для виплати винагороди начальник управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі погоджує заяву про виплату винагороди державному виконавцю та подання про виплату винагороди протягом трьох робочих днів з дати їх надходження.

У випадках, передбачених абзацами четвертим - шостим пункту 2 цього Порядку, начальник управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі або директор Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту у разі погодження заяви державного виконавця та за умови дотримання критеріїв виплати винагороди готує обґрунтовану довідку щодо розподілу винагороди між особами, зазначеними в абзаці п`ятому або шостому пункту 2 цього Порядку (далі - довідка щодо розподілу винагороди).

За відсутності підстав для виплати винагороди заява про виплату винагороди та/або подання про виплату винагороди протягом трьох робочих днів з дати їх надходження повертаються державному виконавцю та/або керівнику органу державної виконавчої служби з обґрунтуванням підстав відмови.

Під час погодження заяви про виплату винагороди керівники органів державної виконавчої служби проводять за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження перевірку наявності підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 643 безпідставна відмова у погодженні заяви державного виконавця про виплату винагороди або подання про виплату винагороди не допускається.

Державний виконавець, якому повернуто заяву про виплату винагороди, має право повторно подати таку заяву до кінця поточного року після усунення обставин, які стали підставою для її повернення (пункт 15 Порядку № 643).

Відповідно до п. 16 Порядку, погоджена начальником управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі заява про виплату винагороди державному виконавцю та подання про виплату винагороди не пізніше наступного робочого дня після погодження подаються відповідному уповноваженому структурному підрозділу головного територіального управління юстиції. На підставі таких заяви і подання видається наказ, в якому зазначаються особи, яким виплачується винагорода, та її розміри.

Пунктом 17 Порядку № 643 визначено, що винагорода виплачується одночасно з виплатою заробітної плати.

Матеріали справи свідчать, що позивачем в грудні 2019 року було подано заяву про виплату винагороди у виконавчих провадженнях на загальну суму 18071,52 грн. про що свідчить службова записка заступника начальника Управління - начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби, яка були погоджена начальником управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, що не спростовано відповідачем (а.с.42-43).

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що оскільки заява позивача про виплату винагороди погоджена відповідно до вимог Порядку №643, то керівниками органів Державної виконавчої служби перевірено наявність підстав для її виплати.

Таким чином, відповідачем в порушення вимог п.16 Порядку 643 було вчинено протиправну бездіяльності щодо невидачі наказів про виплату ОСОБА_1 винагороди на загальну суму 18071,52 грн. у виконавчих провадженнях: №№ 59121535, 59128544, 51583664, 54953237, 60449088, 60522060, 59436478, 50220430.

Також, суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачем дій, відповідальність за які передбачена п.11 Порядку №643 та які б вказували на відсутність підстав для виплати позивачу винагороди.

Щодо вимоги про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 суму винагороди у розмірі 18071,52 грн., суд зазначає таке.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Відповідно до п.16 Порядку №643 погоджена начальником управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі заява про виплату винагороди державному виконавцю та подання про виплату винагороди не пізніше наступного робочого дня після погодження подаються відповідному уповноваженому структурному підрозділу головного територіального управління юстиції. На підставі таких заяви і подання видається наказ, в якому зазначаються особи, яким виплачується винагорода, та її розміри.

Матеріалами справи підтверджується надходження заяви позивача про виплату винагороди безпосередньо до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (особі ліквідаційної комісії). Під час розгляду справи судом встановлено наявність погодження зазначеної заяви безпосереднім керівником позивача та начальником управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у строк та відповідно до порядку встановленими чинними нормами права.

Суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 18071,52 грн. винагороди, суд вважає, що такі вимоги є передчасними, оскільки самостійною підставою для виплати коштів за виконавчі провадження є наказ.

В свою чергу, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" , заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" , заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", пункт 128, та "Беєлер проти Італії", пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

З огляду на викладене, відповідач не може посилатись на відсутність обов"язку для вчинення дій, зокрема прийняття наказу про виплату позивачу винагороди у розмірі 18071,52 грн з підстав ненадходження такої заяви до відповідного уповноваженого структурного підрозділу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області для видачі наказу про виплату вказаної винагороди.

Суб"єктом владних повноважень, на якого покладено обов"язок забезпечити реалізацію права позивача на виплату винагороди є Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області, в особі ліквідаційної комісії, оскільки згідно даних державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач - код 34900660, станом на момент розгляду справи знаходиться у стані припинення. Отже, відповідальність за бездіяльність чи протиправні дії його структурних підрозділів та/або відділів юридичної особи публічного права, несе сам орган державної влади, у даному випадку - Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області.

Здійснивши системний аналіз позовних вимог, оцінивши наявні докази, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області видати накази про виплату заступнику начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишину П.Б. винагороди по виконавчих провадженнях №№ 59121535, 59128544, 51583664, 54953237, 60449088, 60522060, 59436478, 50220430 у загальному розмірі 18071,52 грн та нарахувати і виплатити зазначену винагороду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково, з викладених вище підстав.

Відповідно до ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) (майдан Соборний, 1,Житомир,10014. Код ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення винагороди, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо невидачі наказів про виплату ОСОБА_1 винагороди на загальну суму 18071,54 грн. по виконавчих провадженнях №№ 59121535, 59128544, 51583664, 54953237, 60449088, 60522060, 59436478, 50220430.

Зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області видати накази про виплату заступнику начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишину Петру Богдановичу винагороди по виконавчих провадженнях №№ 59121535, 59128544, 51583664, 54953237, 60449088, 60522060, 59436478, 50220430 у загальному розмірі 18071,52 грн та нарахувати і виплатити зазначену винагороду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 22 вересня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова