Справа № 320/5039/19
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2020 року № 320/5039/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 13.08.2019 № 180 в частині розрахунку пільгової вислуги років ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 13.08.2019 № 180 в частині виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 02 календарні роки;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснити заходи, відповідно до пункту 3 Розділу IV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженому Наказом МОУ від 07.06.2018 № 260, пункту 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», щодо зарахування до пільгової вислуги років ОСОБА_1 служби у складі спеціального батальйону Вищої слідчої школи МВС СРСР по охороні громадського порядку в умовах надзвичайного стану в місті Степанокерті Нагорно-Карабаської автономної області Азербайджанської PCP, в періоди з 22.09.1988 по 24.12.1988 та з 01.06.1989 по 20.08.1989, на пільгових умовах - один місяць служби за два місяці;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснити заходи, відповідно до пункту 3 Розділу IV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженому Наказом МОУ від 07.06.2018 № 260, пунктів 1, 10 Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення у зв`язку зі звільненням зі служби за станом здоров`я за 19 повних календарних років служби.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2019 №180 його вислуга років у ЗСУ становить: календарна 19 років 05 місяців 28 днів, пільгова 00 років 03 місяці 05 днів, загальна 19 років 09 місяців 02 дні. Командиром в/ч НОМЕР_1 нараховано до виплати одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 02 календарні роки. Однак, враховуючи положення п. 10 Постанови КМУ від 17.07.1992 №393 нарахування слід провести за кожний повний календарний рік служби, саме за 19 календарних років служби.

Вказує, що згідно з наказами Вищої слідчої школи МВС СРСР від 22.09.1988 №0181 та від 29.05.1989 № 23 ДСП, його у складі спеціального батальйону школи було відкомандировано для виконання службових та бойових завдань по охороні громадського порядку в умовах надзвичайного стану в м. Степанокерті Нагорно-Карабаської автономної області Азербайджанської PCP з 22.09.1988 по 24.12.1988 та з 01.06.1989 по 20.08.1989, метою яких був захист мирного населення та припинення протистояння конфліктуючих сторін.

ОСОБА_1 вважає, що його служба у складі спеціального батальйону Вищої слідчої школи МВС СРСР по охороні громадського порядку в умовах надзвичайного стану в місті Степанокерті Нагорно-Карабаської автономної області Азербайджанської PCP, в періоди з 22.09.1988 р. по 24.12.1988 р. та з 01.06.1989 р. по 20.08.1989 p., підлягає зарахуванню на пільгових умовах - один місяць служби за два місяці відповідно до пп. «б» п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 №393.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 закрито провадження у справі.

Позивачем вказану ухвалу оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Шостим апеляційним адміністративним судом 21.05.2020 апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Київського окружного адміністративного суду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У зв`язку із неможливістю повторної участі судді Терлецької О.О. у розгляді справи, згідно з приписами ст. 37 КАС України призначено повторний автоматизований розподіл справи № 320/5039/19 та визначено головуючим суддею Щавінського В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 прийнято адміністративну справу №320/5039/19 до провадження та суддею Щавінський В.Р. вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження

Від представника відповідача 04.09.2020 на адресу суду надійшло клопотання про поновлення строку на подачу відзиву разом з відзивом на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Зазначив, що командир військової частини НОМЕР_1 , як посадова особа, виконав всі дії в межах своїх повноважень, у відповідності до вимог наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 , тому позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Камінінським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області від 06.03.1998.

Згідно відомостей з військового квитка № НОМЕР_3 від 17.04.1984 позивач проходив військову службу:

- з 15.05.1984 по 30.05.1986 Збройні Сили (в/ч НОМЕР_4 ), м. Осиповичі, Білорусь;

- з 03.04.2017 по 26.06.2017 Збройні Сили (в/ч НОМЕР_5 ), смт. Гончарівське, Чернігівська область;

- з 26.06.2017 по 07.08.2018 Збройні Сили (в/ч НОМЕР_6 ), смт. Десна, Чернігівська область;

- з 28.08.2018 по 13.08.2019 Збройні Сили (в/ч НОМЕР_1 ), с. Дівички, Київська область.

Спеціальним нормативним документом, який визначає основні засади соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей є Закон України від 20.12.1991 Про правовий та соціальний статус військовослужбовців та членів їх сімей, Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII).

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Отже, за приписами ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять, зокрема, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 Затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260), визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Пунктом 7 розділу ХХХІІ Порядку №260 визначено, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут) визначені загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах..

Відповідно до посадових обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , командир частини здійснює керівництво частиною та в мирний час і в умовах особливого періоду відповідає за:

готовність частини до функціонування в умовах особливого періоду; забезпечення охорони державної таємниці; індивідуальну підготовку;

виховання, військову і трудову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу;

своєчасне та якісне виконання покладених на частину завдань; за внутрішній порядок, стан і збереження матеріальних засобів; всебічне забезпечення частини.

Командир частини зобов`язаний:

знати морально-ділові якості підпорядкованого особового складу, займатися підвищенням професійного рівня особового складу частини, надавати пропозиції командувачу ракетних військ Збройних Сил України - заступнику командувача Сухопутних військ Збройних Сил України щодо заміщення вакантних посад;

вимагати від підлеглих додержання вимог Конституції У країни, законів У країни, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів;

знати вимоги керівних документів з питань бойової та мобілізаційної готовності, а також відомості про систему, нормативи, заходи переведення військ у готовність до виконання завдань за призначенням;

брати участь в опрацюванні документів з мобілізаційної готовності; знати про хід виконання поставлених завдань, вживати заходів щодо організації їх своєчасного виконання;

вживати заходів щодо удосконалення та підвищення ефективності роботи центру;

знати і виконувати вимоги керівних і нормативних документів з організації службової діяльності та навчально-виховного процесу частини;

знати ділові, моральні якості підпорядкованого особового складу, постійно займатись підбором, розстановкою та підвищенням їх професійного рівня;

брати участь у розробленні разом з ракетними військами і артилерією Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, планів проведення бойового злагодження підрозділів та інших документів з організації навчально-виховного процесу, перспективного і річного планів розвитку та вдосконалення польової навчально-матеріальної бази;

забезпечувати проведення випробувань нових зразків і технологій озброєння, боєприпасів і ракет військово-промислового комплексу України;

щотижня підводити підсумки діяльності військової частини, проводити аналіз військової та трудової дисципліни, визначати та ставити завдання на наступний період, своєчасно доводити до підлеглих розпорядження стосовно завдань, які вони виконують; впроваджувати роботу щодо охорони праці в частині;

організовувати та впроваджувати заходи протипожежної безпеки на об`єктах частини;

перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і технічний стан озброєння, техніки, матеріальних засобів;

керувати роботою, спрямованою на поліпшення матеріально-побутового стану особового складу частини;

особисто дотримуватися та забезпечувати неухильне виконання особовим складом, якому надано допуск до державної таємниці, вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці та захисту інформації щодо порядку розроблення, розмноження, обліку, зберігання документів (матеріальних носіїв), що містять інформацію з обмеженим доступом, та поводження з такою інформацією, а також здійснювати контроль за виконанням цих вимог;

забезпечувати додержання встановленого порядку поводження із документами, у тому числі й тими, які містять службову інформацію;

вживати заходів щодо збереження державної таємниці;

здійснювати підготовку доповідних записок, документів інформаційного, довідкового або аналітичного характеру, що стосуються діяльності частини;

постійно вивчати керівні документи та підвищувати рівень професійних знань; контролювати утримування в належному стані матеріально-технічних засобів, що видані для виконання службових обов`язків;

виконувати інші службові завдання за наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

Відповідно до розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року, вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди:

зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (зі змінами);

проходження військової служби, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця на посадах, передбачених у штатах кораблів, катерів, морських суден або самохідних рейдових суден (далі - кораблі (судна)), у тому числі, які ремонтуються, а також на посадах, передбачених в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад і центрів, до складу яких входять кораблі (судна), які постійно розміщені на кораблях (суднах);

проходження військової служби під час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.

Періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, обчислюються відповідно до чинного законодавства України.

Періоди служби, обчислені на пільгових умовах відповідно до раніше встановленого порядку, перерахунку в бік зменшення не підлягають.

Для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців.

Наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби. Календарна та пільгова вислуга років зазначаються окремо.

Військовослужбовцям, які прибули до військової частини для подальшого проходження служби, виплата надбавки за вислугу років здійснюється на підставі інформації про вислугу років, зазначеної у грошовому атестаті.

Після надходження до військової частини особової справи військовослужбовця вислуга років для виплати йому надбавки оголошується наказом командира військової частини.

Таким чином, наказ Міністра оборони України №260 від 07.06.2019 року визначає обов`язок командира частини стосовно видання наказу з оголошенням вислуги років військовослужбовців для виплати надбавки за вислугу років. При цьому вихідними даними для оголошення вислуги років військовослужбовцям, які прибули з інших військових частин, є дані, зазначені у грошовому атестаті. Розрахунок вислуги років, проведення перерахунку та виплати надбавки за вислугу років не належить до посадових обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 .

На виконання вимог наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року, командиром військової частини НОМЕР_1 , в межах його повноважень, було видано наказ від 04.01.2019 року №11 Про встановлення вислуги років військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого, сержанту ОСОБА_1 , командиру гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, станом на 01.01.2019 року, було встановлено вислугу років 18 років 11 місяців 10 днів. Дана вислуга була встановлена на підставі грошового атестату ОСОБА_1 та даних, зазначених в особовій справі цього військовослужбовця.

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за прзовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , третя особа - Командувач Сухопутних військ Збройних Сил України, в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яка полягає у неприйнятті рішення за рапортом ОСОБА_1 від 05 грудня 2018 року про перерахунок вислуги років, з урахуванням періодів служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку.

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснити заходи, передбачені Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260, яким затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», щодо зарахування служби ОСОБА_1 у складі спеціального батальйону Вищої слідчої школи МВС СРСР по охороні громадського порядку, в умовах надзвичайного стану, в місті Степанокерті Нагорно-Карабаської автономної області Азербайджанської PCP, в періоди з 22.09.1988 р. по 24.12.1988 р. та з 01.06.1989 р. по 20.08.1989 p., на пільгових умовах - один місяць служби за два місяці, а також - провести перерахунок та виплату надбавки за вислугу років, виходячи з цих періодів служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, визначеному підпунктом "б" пункту 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», починаючи з дня підписання контракту від 03.04.2017 p., з урахуванням виплаченого.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 відмовлено у задоволенні даного адміністративного позову.

Вказане рішення суду було оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду, однак постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 залишено без змін.

Отже, рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 набрало законної сили 26.02.2019.

Вказаним рішенням встановлено, що розрахунок вислуги років, проведення перерахунку та виплати надбавки за вислугу років позивача ОСОБА_1 не належить до посадових обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , а отже в його діях відсутня протиправність.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 1 ст. 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 72 КАС України учасники адміністративного процесу учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Отже, тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 як посадова особа, виконав всі дії в межах своїх повноважень, у відповідності до вимог наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , є безпідставними та необгрунтованими, відповідно в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.