Справа № 140/2386/18
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2386/18
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про заміну відповідача та розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОММ» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОММ» 19 листопада 2018 року звернулося в суд із позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.07.2018 №, №, №.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року прийнято до провадження адміністративну справу та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово.

Представником Головного управління ДПС у Волинській області 14 вересня 2020 року подані клопотання про заміну відповідача та про розгляд справи за участю сторін.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд вказаних клопотаннь за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Розглянувши клопотання про заміну відповідача, суд дійшов висновку про необхідність заміни відповідача його правонаступником, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу, установлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до пунктів 1 - 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1. Реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. Установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності. Додатком 1 до вказаної постанови передбачено утворення Головного управління ДПС у Волинській області, а згідно із додатком 2 до цієї ж постанови Головне управління ДФС у Волинській області визначено як територіальний орган ДФС, який реорганізується шляхом приєднання до територіального органу ДПС - Головного управління ДПС у Волинській області.

Наказом Державної податкової служби України від 12 липня 2019 року №14 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» затверджено Положення про Головне управління ДПС у Волинській, пунктом 1 якого передбачено, що ГУ ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків ГУ ДФС у Волинській області.

Згідно із наказом ГУ ДПС у Волинській області від 29 серпня 2019 року №10 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Волинській області» розпочато виконання ГУ ДПС у Волинській області функцій і повноважень ГУ ДФС у Волинській області, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ГУ ДПС в області наказом ДПС від 12 липня 2019 року №14 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС».

Відтак, оскільки з 29 серпня 2019 року розпочато виконання ГУ ДПС у Волинській області функцій і повноважень ГУ ДФС у Волинській області, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, тому суд дійшов висновку про необхідність заміни відповідача ГУ ДФС у Волинській області на ГУ ДПС у Волинській області у зв`язку із функціональним правонаступництвом.

Разом з тим, клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про розгляд справи за участю сторін не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як передбачено пунктом 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із частиною другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частина друга статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною третьою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частинами п`ять, шість статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідач вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною дев`ятою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З наведеного слідує, що пояснення сторін, надані в ході судових засідань не є доказами в розумінні приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, в той час як судом рішення приймається на підставі тих доказів, з якими ознайомлені усі учасники справи та відносно яких, у разі сумнівів в їх достовірності, необхідності уточнення будь-яких даних, сторони мають право подати письмові заяви по суті справи. Крім того, в силу приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, саме на відповідача покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання про розгляд справи за участю представників сторін у справі необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 52, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про заміну відповідача задовольнити.

Замінити в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОММ» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відповідача - Головне управління ДФС у Волинській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43143484).

В задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про розгляд справи за участю сторін відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя А.Я. Ксензюк