Справа № 640/3798/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Київ № 640/3798/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
прозобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням перерахунку коефіцієнта заробітної плати, яка береться для обрахунку пенсії без урахування періоду березень, травень, липень, листопад 1996 року, березень, квітень, червень, листопад, грудень 1997 року, грудень 1998 року, січень, червень, жовтень, листопад, грудень 2005 року, травень 2006 року, грудень 2007 року, січень 2008 року, лютий - вересень, грудень 2009 року, січень-липень, вересень-листопад 2010 року, лютий, травень, червень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, січень, лютий, травень, червень, липень, листопад, грудень 2012 року, січень-червень, серпень-жовтень, грудень 2013 року, січень-серпень, жовтень-листопад 2014 року, січень-серпень, листопад, грудень 2015 року, січень-травень, липень 2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2019 повернуто позовну заяву.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2019 та направлено справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.12.2018 він звернувся через свого представника до відповідача з заявою, в якій відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» просив виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії періоди: березень, травень, липень, листопад 1996 року, березень, квітень, червень, листопад, грудень 1997 року, грудень 1998 року, січень, червень, жовтень, листопад, грудень 2005 року, травень 2006 року, грудень 2007 року, січень 2008 року, лютий - вересень, грудень 2009 року, січень-липень, вересень-листопад 2010 року, лютий, травень, червень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, січень, лютий, травень, червень, липень, листопад, грудень 2012 року, січень-червень, серпень-жовтень, грудень 2013 року, січень-серпень, жовтень-листопад 2014 року, січень-серпень, листопад, грудень 2015 року, січень-травень, липень 2016 року. Проте, відповідач, листом від 13.09.2019 №29689/02 повідомив позивача про те, що при розрахунку пенсії, було автоматично оптимізовано заробітну плату за період, починаючи з 01.11.2012 по 31.05.2016.

Позивач з таким рішенням відповідача не погодився, вважаючи його таким, що порушує його права, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами справи, згідно вимог ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступе.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

03.12.2018 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла заява представника позивача - Кардаш Вячеслава , в якій останній просив виключити з розрахунку заробітку періоди: березень, травень, липень, листопад 1996 року, березень, квітень, червень, листопад, грудень 1997 року, грудень 1998 року, січень, червень, жовтень, листопад, грудень 2005 року, травень 2006 року, грудень 2007 року, січень 2008 року, лютий - вересень, грудень 2009 року, січень-липень, вересень-листопад 2010 року, лютий, травень, червень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, січень, лютий, травень, червень, липень, листопад, грудень 2012 року, січень-червень, серпень-жовтень, грудень 2013 року, січень-серпень, жовтень-листопад 2014 року, січень-серпень, листопад, грудень 2015 року, січень-травень, липень 2016 року.

Відповідач листом № 29689/02 ВІД 13.02.2019 повідомлено, що пенсію позивача обраховано із урахуванням страхового стажу 36 років 2 місяці 15 днів та заробітної плати, визначеної за періоди з 01.07.2000 по 30.01.2016.

Вважаючи таку відмову протиправною, а своє право порушеним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд зазначає слідуюче.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Статтею 87 Закону № 1788-XII передбачено, що нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії.

Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано право особи на виключення при здійсненні розрахунку її пенсії певних періодів страхового стажу.

Разом з тим, такі періоди сукупно не можуть перевищувати 60-ти календарних місяців та 10% страхового стажу особи, що є граничними імперативними нормами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 756/17125/14-а.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить зробити перерахунок пенсії, шляхом виключення періодів, що не йдуть підряд, а виокремлені вибірково, складаються з окремих місяців чи кількох місяців поспіль, перебувають упереміш з періодами страхового стажу, який пенсіонер не бажає виключати, але між цими періодами виключені періоди утворюють ряд страхового стажу, з наявністю якого закон дозволяє провести обчислення і призначення максимально можливої пенсії.

Вищенаведене дає підстави для висновку про те, що відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача, виключивши з періоду, за який враховується заробітна плата/дохід для обчислення пенсії, вибрані ним періоди.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач правомірність прийнятих рішень довів неповністю, натомість доводи позивача знайшли своє часткове підтвердження та обґрунтування.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур