Справа № 480/2598/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
16 вересня 2020 р. Справа № 480/2598/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представник позивача - Ювченко Н.В.,
представника відповідача - Тиченка М.П.,
розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Суми питання щодо наявності правових підстав для залишення без розгляду позовної заяви по адміністративній справі №480/2598/20 за позовом Першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури, який діє в інтересах Головного управління Державної податкової служби у Сумській області до Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради про стягнення з відповідача податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Перший заступник керівника Сумської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави подав до Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов в особі Головного управління Державної податкової служби у Сумській області в якому просить стягнути з відповідача - Комунального підприємства "Міськводоканал" податковий боргу:
- з податку на додану вартість у сумі 1723286,24 грн.;
- з рентної плати за користуванні надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 5654315,70 грн.;
- з рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ у сумі 2401212,62 грн.
Ухвалою суду від 27.04.2020 відкрито загальне провадження у даній справі, розгляд призначено у підготовчому засіданні на 18.06.2020.
11.06.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.
17.06.2020 представник прокуратури подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої прокурор просить суд стягнути з відповідача податковий борг:
- з податку на додану вартість у сумі 1995273,71 грн.;
- з рентної плати за користуванні надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 5669973,78 грн.;
- з рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ у сумі 2690481,54 грн.
Ухвалою суду від 18.06.2020 продовжено строк підготовчого засідання строком на тридцять днів. Підготовче засідання відкладено на 27.07.2020. Відповідачу запропоновано надати письмовий відзив на заяву про збільшення позовних вимог.
27.07.2020 КУ "Міськводоканал" СМР подала до суду письмовий відзив, у якому вказує, що заборгованість є не сталою, про що свідчать часткові сплати податкових зобов`язань.
27.07.2020 протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 16.09.2020. При цьому, прокурору, який брав участь у даній справі, було запропоновано надати до суду ґрунтовні пояснення стосовно наявності правових підстав для представництва прокурором інтересів держави за наявності відповідного органу до компетенції якого віднесено звернення до суду з відповідними позовними вимогами.
16.09.2020 у підготовче засідання прибули представник позивача та представник відповідача.
Представник прокуратури у підготовче засідання не з`явився. Будь-яких ґрунтовних пояснень щодо наявності правових підстав представляти інтереси держави і виступати в особі податкового органу прокурором до суду не надано.
Представник податкового органу в судовому засіданні зазначила, що у даному випадку питання щодо стягнення в судовому порядку податкового боргу дійсно належить до компетенції податкового органу. Однак, зважаючи на відсутність у податкового органу коштів на сплату судового збору даний позов було подано до суду Сумською місцевою прокуратурою.
Представник відповідача вважає, що даний позов має бути залишений без розгляду, оскільки за наявності відповідного органу до компетенції якого належить стягнення податкового боргу в судовому порядку, прокуратура не може звертатися до суду з подібними позовами.
11.09.2020р. до суду надійшло клопотання від Сумської місцевої прокуратури в якому прокурор просить відкласти проведення підготовчого засідання призначеного на 16.09.2020р. зважаючи на те, що станом на 10.09.2020р. триває процес здійснення передбачених законодавством заходів, пов"язаних з початком діяльності обласних прокуратур, в тому числі і щодо призначення на посади працівників відповідних структурних підрозділів, наділених повноваженнями здійснювати представництво обласних прокуратур в судах.
Зважаючи на викладені обставини прокурор просив визнати поважною причину неявки прокуратури Сумської області та Офісу генерального прокурора в судове засідання та відкласти розгляд справи.
Дослідивши обставини на які посилається прокурор в заяві про відкладення суд не вбачає підстав для відкладення підготовчого судового засідання, оскільки по-перше у клопотанні про відкладення йдеться про неможливість прибуття в судове засіданні прокурорів Сумської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора, тоді як стороною у даній справі є Сумська місцева прокуратура. По-друге, прокурор у заяві зазначає час початку роботи обласних прокуратур - 11.09.2020р. при цьому не зазначає тривалість процедури призначення на відповідні посади працівників відповідних структур. При цьому, доцільно зазначити, що суд обмежений у розгляді справ строками які визначено нормами КАС України і здійснення процедури призначення на відповідні посади працівників відповідних структур, яка може мати як короткостроковий так і довготривалий характер може призвести до відкладення розгляду справи на невизначений строк.
Отже, суд відмовляє прокурору у задоволенні клопотання про відкладення підготовчого судового засідання призначеного на 16.09.2020р.
Крім цього, суд вказує на те, що станом на 16.09.2020р. прокурором не виконано протокольну ухвалу суду про надання ґрунтовних пояснень стосовно наявності правових підстав для представництва прокурором інтересів держави за наявності відповідного органу до компетенції якого віднесено звернення до суду з відповідними позовними вимогами. Відповідно, суд виходить з доказів наявних у матеріалах справи.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши підґрунтя виникнення даного спору, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:
1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;
2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);
3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;
5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);
6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Так, суд відмічає, що одна з умов виникнення у прокурора права на звернення до суду в інтересах держави передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб"єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.
У другому випадку законодавчо обумовлено, що має бути відсутнім орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб"єкт владних повноважень до компетенція якого віднесені відповідні повноваження.
Представництво інтересів держави прокурором в суді не повинно мати на меті підміну суб"єкта владних управлінських функцій, а - спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб"єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.
Як свідчить з обставин у даній справі у прокурора відсутні підстави для звернення до суду в інтересах держави з адміністративним позовом, оскільки Головне управління Державної податкової служби у Сумській області вповноважене на звернення до суду з позовом щодо зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до статей 67, 68 Кодексу цивільного захисту України.
Однак ґрунтовних пояснень щодо наявності правових підстав для звернення прокуратури до суду з даним позовом прокурором не було надано.
Як вказав представник позивача (представника податкового органу) , звернення до суду з даним позовом Сумської місцевої прокуратури зумовлено відсутністю коштів у податкового органу на сплату судового збору.
Вищезазначені обставини суд сприймає наступним чином - у разі відсутності коштів на сплату судового збору, кожен суб"єкт владних повноважень може звернутися до прокуратури з відповідним клопотанням. Відповідно, орган прокуратури (установа у якої, як з"ясувалося, д о с т а т н ь о коштів на сплату судового збору) повинна звертатися до суду з відповідними позовами для захисту державних інтересів.
Суд критично ставиться до вищезазначеної ситуації, оскільки відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 131-1 Конституції України прокуратура здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Ч. 3 ст.5 КАС України установлено, що до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.
Відповідно до п.7 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.
За змістом частин третьої - п`ятої ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Частиною першою статті 23 Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) установлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у в и п а д к а х т а п о р я д к у , встановлених законом.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів н е з д і й с н ю є або н е н а л е жн им чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Окремими абзацами частини четвертої статті 23 Закону №1697-VII установлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:
- витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;
- отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.
Відповідно до ч.3 ст.6 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.
Відповідно до ч. 4 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.
Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 Податкового кодексу України (надалі ПК України)ю. Зокрема, відповідно до п. 95.1 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
У п. 95.3 ПК України зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.
Окрім того, у п. 95.4 ПК України передбачено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Таким чином, погашення податкового боргу платника податку здійснюється шляхом:
(1) стягнення грошових коштів, які знаходять на його рахунках, за рішенням суду;
(2) продажу його майна, що перебуває в податковій заставі, за рішенням суду про надання дозволу;
(3) стягнення коштів за рахунок готівки за рішенням суду.
Із наведених нормативних положень можливо зробити висновок, що прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій має право звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави (стаття 55 Конституції України), але не на загальних підставах, а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.
Конституція України та ординарні закони не визначають перелік випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак встановлюють критерії, орієнтири й умови, коли таке представництво є можливим. Наприклад, таке право виникає там і тоді, коли прокурор діє в інтересах громадянина, які за певних очевидних і об`єктивних причин не здатні захистити свої порушені або оспорювані права чи реалізувати процесуальні повноваження. Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Існування інтересу і необхідність його захисту має базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і переслідувати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не має обмежуватися тільки означенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати існування права на таке представництво або, інакше кажучи, пояснити (показати, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор, а не органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, які мають компетенцію на звернення до суду, але не роблять цього, або ж звертається в інтересах громадян, які за віком, станом здоров`я чи соціально-правовим статусом самі не спроможні захистити свої права. Таке обґрунтування повинно основуватися на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію в динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний сам реалізувати своє право на судовий захист.
Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен обґрунтувати, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.
У цій справі представництво інтересів держави прокурором мотивовано захистом інтересів держави в сфері надходжень до дохідної частини державного бюджету України та місцевого бюджету м.Суми. Як вказує прокурор у позовній заяві "...Тривале упродовж 2019-2020 років невиконання КП "Місьководаканал" податкових зобов"язань тягне за собою несвоєчасне проведення органами державної влади та органами місцевого самоврядування ремонтних та відновлюваних робіт, тощо, що в подальшому призводить до послуг в менших ніж це необхідно обсягах, що в подальшому призводить до здійснення видатків у більших розмірах через невжиття заходів у необхідні часові проміжки, що свідчить загрозу інтересам держави." (а.с.5, т.І).
При цьому, будь-яких ґрунтовних пояснень стосовно нездійснення або неналежного здіснення податковим органом своїх безпосередніх функцій щодо стягнення податкового боргу прокуроролм до матеріалів справи не надано і в позовній заяві не наведено. Прокурор лише зазначив, що чинним законодавством чітко не визначено поняття "нездійснення або неналежне здійснення суб"єктом владних повноважень своїх функцій". При цьому, прокурор посилається на відсутність фінансування податкового органу на сплату судового збору (однак, жодних доказів на підтвердження даної обставини прокуратурою не надано).
Слід зазначити, що однією з умов виникнення у прокурора права на звернення до суду в інтересах держави передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.
У другому випадку законодавчо обумовлено, що має бути відсутнім орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.
Судом вище проаналізовано повноваження податкового органу на звернення до суду з відповідним позовом у разі наявності податкової заборгованості. А ні прокурором , а ні податковим органом не надано до матеріалів справи жодних доказів того, що податковий орган намагався звернутись до суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору з наданням відповідних доказів на підтвердження обставин щодо відсутності фінансування. Відсутні будь - які докази того, що податковий орган намагався врегулювати питання щодо усунення перешкод пов"язаних з відсутністю фінансування на сплату судового збору, що впливає на належне виконання своїх повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом.
Представництво інтересів держави прокурором в суді не повинно мати на меті підміну суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а - спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.
Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень у належний спосіб, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, п р о к у р о р в и к о н у є с у б с и д і а р н у р о л ь, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону, не здійснює захисту або робить це неналежно, або такий орган взагалі відсутній.
З огляду на наведене, з урахуванням завдань та функцій прокуратури у правовій державі та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та окремо від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.07.2019р. у справі №0440/6927/18, а також у постановах від 19.08.2019 у справі №825/17/16, від 25.04.2018 у справі №806/1000/17.
З урахуванням викладеного, суд дійшов про наявність підстав для залишення позовної заяви Першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах Головного управління Державної податкової служби у Сумській області до Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради про стягнення з відповідача податкового боргу - без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС України.
Керуючись ст. ст. 54, 55, 240, 248 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах Головного управління Державної податкової служби у Сумській області до Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради про стягнення з відповідача податкового боргу - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 18.09.2020 року.

Суддя О.М. Кунець