Справа № 200/2269/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року справа №200/2269/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року (повний текст складено 19 травня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/2269/20-а (суддя І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), -

У С Т А Н О В И В:

27 лютого 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до судуз позовом до Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області, в якому позивачка просила суд: - визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-412934-46 від 12 лютого 2020 року на суму 7371,54 грн.; - визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-412934-46 від 04 березня 2020 року на суму 6332,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка має статус фізичної особи-підприємця, здійснює діяльність за кодом КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування сплачує всі, визначені законом податки, у тому числі єдиний внесок.

Наголошує, що єдиний внесок згідно із спірними вимогами, їй нарахований одночасно як фізичній особі-підприємцю, та як особі, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), тобто, має місце подвійне оподаткування.

Зазначає, що адвокат, який зареєстрований як фізична особа-підприємець з ознакою незалежної професійної діяльності, не зобов`язаний сплачувати єдиний внесок двічі, у зв`язку із чим вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: № Ф-412934-46 від 12 лютого 2020 року на суму 7371,54 грн., та № Ф-412934-46 від 04 березня 2020 року на суму 6332,48 грн., - є протиправними, та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі № 200/2269/20-а позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки): № Ф-412934-46 від 12 лютого 2020 року на суму 7371,54 грн., та № Ф-412934-46 від 04 березня 2020 року на суму 6332,48 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, а тому повинна надавати до органів доходів і зборів органу окремі звіти відповідно до виду діяльності та та обраної системи оподаткування.

Позивачем на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань як фізична особа підприємець з 10.01.2017 року, що підтверджується відповідним витягом з вказаного реєстру. (а.с. 9, 10-12).

Основним видом діяльності позивачки, як фізичної особи-підприємця за кодом КВЕД є 69.10 Діяльність у сфері права, про що зазначено у витягу.

Позивачка перебуває на податковому обліку у Маріупольському управлінні ГУ ДПС у Донецькій області, про що також зазначено у витягу.

Позивачка, як фізична особа підприємець обрала спрощену систему оподаткування (3 група), що підтверджено свідоцтвом платника єдиного податку серії ДН № 4768 від 28 грудня 2016 року (а.с. 16).

Позивачкою зазначено, та відповідачем не заперечується, що позивачка сплачує єдиний внесок, як фізична особа підприємець.

12 лютого 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області, на підставі статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у відношенні позивачки була складена вимога № Ф-412934-46 від 12 лютого 2020 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, станом на 31 січня 2020 року на суму 7371,54 грн. (а.с. 7).

04 березня 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області, на підставі статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у відношенні позивачки була складена вимога № Ф-412934-46 від 04 березня 2020 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, станом на 29 лютого 2020 року на суму 6332,48 грн. (а.с. 37).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідач у даній справі є суб`єктом владних повноважень, який відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснює адміністрування зазначеного внеску з жовтня 2013 року.

Отже, безпосередньо, правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) із змінами і доповненнями.

Відповідно до п. 2 ч. 1 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п. 4 частини першої ст. 4 Закону № 2464); особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464).

Суд зазначає, що законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України № 2464 не передбачений.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 4 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідачем не заперечується той факт, що спірні вимоги винесені у відношенні позивачки саме як до самозайнятої особи - адвоката. Даних щодо наявності недоїмки з єдиного внеску у позивача як фізичної особи - підприємця відповідачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно з пунктами 63.1, 63.2 ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Пунктом 63.5 ст. 63 ПК України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 65.2 ст. 65 ПК України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Відповідно до положень п. 178.1, п. 178.2 ст. 178 ПК України, особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною п. 167.1 ст.167 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частина 3 статті 4 вказаного Закону передбачає, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (ч. 1 ст. 13 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

З системного аналізу положень Податкового кодексу України та Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність випливає, що адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткуванню згідно ст. 178 ПК України у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець, відповідно до вимог законодавства.

Як видно з копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець з 10.01.2017 року та здійснює діяльність за кодом 69.10 Діяльність у сфері права.

Крім того, позивачка також одночасно є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю ДН № 4768 від 28.12.2016 року.

Відповідно до п.п. 2 п. 297.1 ст. 297 ПК України, платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою.

Суд зазначає, що Закон № 2464 не визначає такого окремого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

У даних правовідносинах позивач є платником єдиного внеску - фізичною особою-підприємцем, тобто є платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464.

З огляду на викладене, нарахування єдиного внеску відповідачем позивачу і як фізичній особі - підприємцю і як особі, що провадить незалежну професійну діяльність, є фактично, подвійним оподаткуванням, що є неприпустимим.

Приймаючи до уваги наведене, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області від 12 лютого 2020 року про сплату боргу (недоїмки) № Ф-412934-46 на суму 7371,54 грн., та від 04 березня 2020 року № Ф-412934-46 на суму 6332,48 грн., є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі № 200/2269/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі № 200/2269/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко