Справа № 379/925/20
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/925/20
Провадження № 2-а/379/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Таращанської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2020 № 12,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.08.2020 звернувся до суду з даним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову Таращанської міської ради від 06.07.2020 за № 12 про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно постанови Таращанської міської ради від 06 липня 2012 року за № 12 про накладання адміністративного стягнення, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що у не відведеному місці самовільно встановив точку торгівлі, та накладено штраф у розмірі 850,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою зазначив, що підставою винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є протокол складений уповноваженою особою. Такий протокол було складено 20.07.2020. Тобто постанова про накладення адміністративного стягнення Таращанської міської ради складена раніше, ніж протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, зазначає, що даний протокол складений з порушеннями, а саме: в протоколі, всупереч ст. 256 КУпАП не зазначено чітко, де саме вчинено адміністративне правопорушення, за якою конкретною адресою, до протоколу не додаються схеми чи фото, які б дали можливість чітко встановити місце скоєння адміністративного правопорушення та довести його вину як ФОП, не вказано хто здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП, ФОП ОСОБА_1 чи громадянин ОСОБА_1 , у протоколі вказано місце роботи - ФОП, але не вказано адресу здійснення підприємницької діяльності, - відсутні відомості, які вказують, що позивач на час складання протоколу є суб`єктом підприємницької діяльності,

В зв`язку з викладеним, не погоджуючись з даною постановою, заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, в повному обсязі, вважаючи постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

08.09.2020 відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач повністю заперечує проти позовних вимог. Аргументи позивача щодо своєї невинуватості визнає таким, що не мають жодного підтвердження. Зауважує, що в протоколі міститься вся необхідна інформація: із зазначенням місця вчинення правопорушення, з протоколу вбачається, що він складений саме відносно ФОП ОСОБА_1 - суб`єкта підприємницької діяльності. Додані до протоколу пояснення позивача підтверджують викладені у протоколі обставини та доводять, що він є фізичною особою - підприємцем. Крім того, постанова була винесена 06.08.2020, тобто після складання протоколу, однак при її виготовленні була допущена технічна помилка в зазначенні дати. Позивачу беззаперечно було відомо той факт, що і засідання комісії відбулося і постанова по справі була винесена 06.08.2020. Останній був присутній на засіданні комісії та отримав примірник оскаржуваної постанови 06.08.2020, про що свідчить власноруч ним зазначена дата та підпис про отримання. А тому посилання позивача на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена раніше ніж складено було сам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

Вважаючи оскаржувану постанову законною, а вину позивача про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, доведеною в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні його позову в повному обсязі.

В судовому засіданні від 10.09.2020 позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. У судове засідання 21.09.2020 позивач та його представник не з`явилися, від представника надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 20.07.2020 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №204011 про вчинення позивачем, як ФОП, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Так, в протоколі зазначено, що 20.07.2020 близько 07.00 год в м. Тараща, вул. Б.Хмельницького, район автостанції, біля магазину НОМЕР_1, у не відведеному місці ФОП « ОСОБА_1 » самовільно встановив точку торгівлі з лотків, чим порушив п.2.12.4 «Прави благоустрою території м. Тараща», затверджених рішенням Таращанської міської ради №1062-75-VII від 14.07.2020. До протоколу додаються на окремому аркуші пояснення самого позивача, в яких він стверджує про законність здійснення ним лоткової торгівлі у вищезазначеному місці (а.с.27,29).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ст.254 КУпАП).

За змістом п.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ст.152 КУпАП.

А тому, в послідуючому дані матеріали були передані на розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Таращанської міської ради Київської області. Яка, за наслідками їх розгляду, 06.08.2020 винесла постанову №12 про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, у розмірі 850 грн. Зазначена постанова була винесена на підставі лише даних протоколу та письмових пояснень ОСОБА_1 .

При її виготовленні була допущена технічна помилка в зазначенні дати - «06.07.2020», коли вірно було - «06.08.2020», яку в послідуючому було виправлено. 19.08.2020 виправлену постанову направлено позивачу (а.с.28, 30-31).

Будь яких інших доказів винуватості позивача відповідачем не надано.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в ході судового розгляду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

14.07.2020 року рішенням №1062-75-VII Таращанська міська рада Київської області затвердила Правила благоустрою території м. Тараща( далі Правила).

Правила благоустрою території міста Тараща є Правила благоустрою території міста Тараща (далі - Правила) є нормативноправовим актом місцевого самоврядування, яким встановлюються вимоги щодо благоустрою території міста Тараща, регулюються права та обов`язки суб`єктів правовідносин у сфері благоустрою території міста. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, і є обов`язковими для виконання на території міста Тараща суб`єктами у сфері благоустрою (п.1.1 Правил).

Відповідно до п.2.12.4 Правил забороняється самовільно встановлювати точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків, та тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності у не відведених для цього місцях

За змістом ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Натомість, відповідачем окрім як протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 , на підтвердження правомірності свого рішення, не надано інших доказів, як то: пояснення свідків, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відео зйомки, інші документи.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Наявність же лише цих доказів для суду не є достатнім і повним в розумінні встановлення вини позивача.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За ч.ч. 3-5 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка ж доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд також враховує постанову ВС у справі №177/525/17 від 08.07.2020, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, окрім як протоколу про адміністративне правопорушення, постанови про накладання адміністративного стягнення та пояснень самого позивача, суду не надано.

При цьому суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень КУпАП, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року по справі № 712/12830/16-а.

Водночас, суд відхиляє і доводи відповідача про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Такого ж висновку дійшов ВС у постанові по справі №177/525/17 від 08.07.2020.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та, відповідно, правомірність оскаржуваної постанови.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 2, 6, 9, 71-74, 77, 90, 242, 244 - 246, 268, 286, 272, 293, 295 КАС України, статтями 7, 9, 122, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Таращанської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2020 № 12 - задовольнити.

Скасувати постанову Таращанської міської ради Київської області від 06.08.2020 за № 12 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за порушення ст. 152 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, визначеного в ст. 152 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області.

ГоловуючийВ. І. Зінкін