Справа № 420/6207/20
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6207/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Любімова О.Є.

за участі сторін:

представника позивача - Селіванова С.А. (адвокат, за ордером)

представник відповідача - Маринова Д.В. (самопредставництво суб`єкта владних повноважень, на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій щодо складання та направлення запиту №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що отримав від Головного управління ДПС в Одеській області лист №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року про надання письмових пояснень з обов`язковим наданням завірених належним чином копій первинних документів стосовно здійснення господарської діяльності за період з 01.01.2017 року по 31.12.20187 року. Вказаний лист містить посилання на те, що ненадання пояснень та документального підтвердження є підставою для проведення позапланової виїзної документальної перевірки відповідно до вимог ст. 78 Податкового Кодексу України.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо складання та направлення на його адресу такого листа, оскільки у контролюючого органу були відсутні передбачені Податковим кодексом України підстави для складання запиту.

Так, позивач вказує, що лист Головного управління ДПС в Одеській області №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року містить посилання на пп.20.1.1, пп.20.1.4, п. 20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, тобто є запитом на інформацію, однак складений з порушенням ст.73 Податкового кодексу України.

Зокрема, як стверджує позивач, запит №12305/А/15-32-33-04- 09 від 18.06.2020 року містить посилання на перелік документів, об`єм та відповідність яких контролюючим органом визначена із зазначенням періоду часу з 01.01.2017 року по 31.12.20187 року. Тобто, з даного визначення періоду, не можливо встановити який саме проміжок часу ним охоплено.

Таким чином, позивач вважає, що запит відповідача не містить чіткого переліку інформації, яка запитується, та переліку документів, які пропонується надати, що в свою чергу свідчить про його незаконність.

Також позивач зазначив, що у запиті не чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, а без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що відповідач, направляючи запит №12305/А/15-32-33- 04-09 від 18 червня 2020 року, складений з порушенням пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, діяв виключно з метою створення штучних умов для проведення документальної позапланової перевірки ФОП, чим порушив права позивача.

Ухвалою суду від 20 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

10 серпня 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву з додатковими доказами (а.с. 34-49).

Відповідно до відзиву, відповідач позов не визнає, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне. Відповідачем зазначено, що 03 березня 2020 року до Головного управління ДПС в Одеській області від ДПС України надійшла інформація для проведення аналізу та опрацювання повідомлення від Державної міграційної служби про ідентифікаційні дані водіїв, які протягом 2016-2018 рр. залучались платниками податків для міжнародних перевезень. На виконання вищевказаного завдання ДПС України, відповідно до даних АІС «Податковий блок», проведеним аналізом податкової звітності зазначених у листі платників податків відповідачем встановлено: використання платниками податків у здійсненні автомобільно-вантажних перевезень праці найманих осіб, по яким не подавалась відповідна звітність, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та єдиний соціальний внесок до бюджету не сплачувався, що може свідчити про порушення вимог ст.3, ст.95 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108 95-ВР зі змінами та доповненнями, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп. 162.1.3 п.162.1 ст. 162, п. 163.1 ст. 163, п.164.1, п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст.167, п. 168.1 ст.168, ст.171, п. 176.2 ст.176 Податкового Кодексу України; порушення вимог п.63.3 ст.63 Податкового Кодексу України в частині неподання до податкового органу інформації щодо об`єктів оподаткування (транспортних засобів) та об`єктів пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

З огляду на зазначене, як вказує відповідач, суб`єктам господарювання, по яким існують податкові ризики, з метою дотримання прав найманих осіб, підвищення відповідальності податкових агентів, наповнення бюджету і цільового фонду, з урахуванням норм Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, надіслані запити про надання інформації та її документального підтвердження.

Так, позивачу надіслано запит № 12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року про надання інформації та її документального підтвердження з метою з`ясування отриманої від Державної міграційної служби інформації про ідентифікаційні дані водіїв, які залучались для автомобільно-вантажних перевезень. У вказаному запиті була зазначена інформація, яка свідчить про можливі порушення податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом законодавства, були вказані підстави та вимоги запиту, висвітлений перелік необхідних документів.

Отже, відповідач стверджує, що направлений позивачу запит складений відповідно до вимог пп.16.1.5, пп.16.1.7, п.16.1 ст.16, пп.20.1.1, пп.20.1.14 п.20.1 ст.20, п.61.1 ст.61, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62, п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, отже підстави для задоволення позову відсутні.

28 серпня 2020 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якому зазначено про відсутність у відповідача законних підстав для складення та надіслання позивачу запиту № 12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року з метою створення штучних умов для проведення документальної позапланової перевірки.

Вказані заяви по суті справи залучені судом до матеріалів справи та прийняті до розгляду.

Під час розгляду справи по суті сторони надали свої пояснення щодо змісту та підстав своїх вимог і заперечень щодо предмета позову.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові та поясненнях підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18.07.2012 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , номер запису про проведення державної реєстрації: 0101105.

Види діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

18 червня 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено та надіслано на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) запит про надання інформації №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року (а.с. 9-11, 41-43).

Отримавши запит про надання інформації №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року, позивач, вважаючи його таким, що складений за відсутності встановлених законом підстав, звернувся до суду з даним позовом щодо оскарження дій відповідача стосовного складання та направлення цього запиту.

Відповідач, в межах спірних правовідносин стверджував, що цей запит складений відповідно до вимог пп.16.1.5, пп.16.1.7, п.16.1 ст.16, пп.20.1.1, пп.20.1.14 п.20.1 ст.20, п.61.1 ст.61, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62, п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, отже правомірно.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтями 16, 17 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначені загальні права і обов`язки платників податків.

Зокрема, у відповідності з пп. 16.1.5, пп. 16.1.7, пп. 16.1.9 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний: подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

У свою чергу, згідно з пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

Відповідно до п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: запрошувати платників податків, зборів, платежів або їхніх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог законодавства з інших питань, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків) (пп. 20.1.1); для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом (пп. 20.1.2); проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (пп. 20.1.4).

Водночас, згідно приписів п. 20.3 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючим органам забороняється вимагати від платника податків надання інформації, що була отримана контролюючим органом раніше в установленому законом порядку, в тому числі інформації, що міститься та опрацьовується в інформаційних базах, що ведуться відповідно до статті 74 цього Кодексу; документів, у яких містяться відомості, внесені до відповідних інформаційних баз, що ведуться відповідно до статті 74 цього Кодексу.

Стаття 73 Податкового кодексу України регламентує питання щодо отримання податкової інформації контролюючими органами.

Так, відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 5-1) виявлено недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом; 5-2) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної держави, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів, про виявлення таким органом помилок, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунка особи, яка є резидентом відповідної іноземної держави, або про невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених таким міжнародним договором;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, містити чітко визначені обставини, які свідчать про порушення платником податків вимог податкового законодавства, бути оформленим у відповідності до закону, а також, містити печатку контролюючого органу.

Як встановлено судом, запит про надання інформації №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року надісланий позивачу у зв`язку з надходженням податкової інформації, а саме відомостей з інформаційних систем ДПС про водіїв та транспортні засоби, які протягом 2017-2018 років залучалися платниками податків для здійснення міжнародних перевезень, оскільки існує невідповідність з наявною кількістю найманих працівників за вищевказаний період (відповідно наданої звітності), що може свідчити про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема в частині утримання/нарахування та перерахування до бюджету податків та зборів податковим агентом.

На підстав викладеного, ГУ ДПС в Одеській області з метою контролю повноти сплати належних сум податків і зборів від здійснення господарської діяльності та руйнування схем ухилення від оподаткування, звернулось до позивача з проханням надати письмове пояснення з обов`язковим наданням завірених належним чином копій первинних документів стосовно здійснення господарської діяльності за період з 01.01.2017 року по 31.12.20187 року, а саме:

трудові угоди, табелі обліку робочого часу;

відомості по нарахуванню заробітної плати;

заяви про застосування податкової соціальної пільги;

фактичних видів діяльності;

фактичних місць здійснення діяльності;

наявності офісних, складських приміщень, приміщень які перебувають у праві власності (житловий або нежитловий фонд), що використовуються для здійснення своєї фінансово-господарської діяльності (в разі наявності надати копії документів що підтверджують право власності або договори оренди/суборенди, форми та стан розрахунків), наявність транспортних засобів (при наявності копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів);

переліку суб`єктів господарювання - постачальників та покупців (код ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків);

договорів з постачальниками товарів та договорів щодо надання товарів/послуг (робіт) з визначенням кількості та ціни придбання;

актів виконаних робіт/послуг із суб`єктами господарювання-замовниками послуг;

форм розрахунків, наявності заборгованості із суб`єктами господарювання - замовниками послуг;

виписок банку про рух коштів по рахунках;

книги обліку доходів та витрат;

та інші первинні документи, пов`язані з підприємницькою діяльністю, нарахуванням і сплатою податків та інших платежів до бюджету.

Також платнику податків роз`яснено, що ненадання вищезазначених пояснень та документального підтвердження є підставою для проведення позапланової виїзної документальної перевірки відповідно до вимог ст. 78 Податкового кодексу України (а.с. 9-11, 41-43).

З матеріалів справи судом також встановлено, що передумовою направлення позивачу вищевказаного запиту про надання інформації слугувало отримання Головним управлінням ДПС в Одеській області листа Державної податкової служби України від 03 березня 2020 року №3549/7/99-00-04-08-04-07 (а.с. 39-40).

Відповідно до змісту вказаного листа, ДПС України, з метою дотримання прав найманих осіб, підвищення відповідальності податкових агентів, наповнення бюджету і цільового фонду та у зв`язку з отриманням інформації від Державної міграційної служби України про ідентифікаційні дані водіїв, які потягом 2016 - 2018 рр. залучалися платниками податків для міжнародних перевезень, надіслано цей лист головним управлінням ДПС в областях для аналізу та опрацювання при проведенні перевірок, зокрема планових документальних, в частині дотримання вимог податкового та трудового законодавства під час використання праці найманих осіб платниками податків-податковими агентами.

Також в листі ДПС України вказано про необхідність відпрацювати направлені переліки податкових агентів ідентифікованих водіїв та, у разі встановлення порушень, вжити відповідних заходів, про що повідомити територіальним органам Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці, а також до ДПС за допомогою автоматизованої системи електронного документообігу «Управління документами» і засобами електронного зв`язку щомісяця до 25 числа до повного відпрацювання переліків, але не пізніше 25.12.2020 року.

Отже, на виконання листа Державної податкової служби України від 03 березня 2020 року №3549/7/99-00-04-08-04-07, відповідачем сформовано та надіслано на адресу позивача запит про надання інформації №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року.

Надаючи оцінку правомірності поведінки відповідача щодо формування запиту №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року, суд дійшов наступних висновків:

- вказаний запит направлений для отримання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи завдань;

- вказаний запит підписаний уповноваженою на це особою - в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області;

- вказаний запит містить перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати та печатку контролюючого органу;

- вказаний запит містить посилання на підставу його складенні: у зв`язку з надходженням відповідної податкової інформації (відомостей з інформаційних систем ДПС про водіїв та транспортні засоби, які протягом 2017-2018 років залучалися платниками податків для здійснення міжнародних перевезень, оскільки існує невідповідність з наявною кількістю найманих працівників за вищевказаний період відповідно наданої звітності. При цьому, за змістом п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин, зокрема, у разі, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України також передбачено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Водночас, за результатами розгляду цієї справи судом не встановлено ознак того, що запит Головного управління ДПС в Одеській області №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року складений з суттєвими порушеннями вимог п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України.

Суд не приймає посилання позивача на те, що з визначеного у запиті періоду, за яких запитується інформація, а саме: « 01.01.2017 року по 31.12.20187 року», не можливо встановити який саме проміжок часу ним охоплено, оскільки у даному випадку допущена очевидна технічна описка (зайва цифра). При цьому, в першому абзаці запиту є посилання на період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі встановлених обставин справи, досліджених доказів та аналізу норм, які регулюють вказані правовідносини, суд не погоджується з доводами позивача про те, що запит про надання інформації №12305/А/15-32-33-04-09 від 18 червня 2020 року складений за відсутності встановлених законом підстав, та з порушенням встановлених податковим законодавством вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, оцінюючи докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач - суб`єкт владних повноважень довів, що діяв у межах спірних правовідносин на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (; 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Повний текст рішення складено та підписано судом 21 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.