Справа № 766/14173/20
Суддя: Кузьміна О. І.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Білої А.Ю.,

за участю

представника позивача Козлова О.В.,
відповідача, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Aboubacar Camara

неповнолітнього Mounir Traore

перекладача Попова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні адміністративну справу за позовом Херсонського (79) прикордонного загіну (військова частина 2161) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Aboubacar Camara, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Mounir Traore, про затримання іноземця та примусове видворення іноземця за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:
Представник Херсонського (79) прикордонного загіну (військова частина 2161) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Aboubacar Camara, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Mounir Traore про затримання іноземця та примусове видворення іноземця за межі території України.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що о 15.00 10.09.2020 року старшим зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби «Миколаїв» І категорії (тип А) було отримано заявку від агентуючої фірми «Global Agency Services» на здійснення прикордонного контролю на прихід в пункті пропуску «Дніпро Бузький морський торгівельний порт» т/х «Marine Prince» (прапор Маршалові острови), також стало відомо, що під час руху даного судна з порту Конакрі (Гвінея), складом суднокоманди, було виявлено нелегальних мігрантів 3-х громадян Республіки Гвінея (чоловіки), без документів, які можливо потрапили на борт судна нелегальним шляхом під час його перебування в порті Конакрі (Гвінея).

13.09.2020 після проведення всіх необхідних прикордонних та митних формальностей т/х «Marine Prince» (прапор Маршалові острови), із виявленими нелегальними мігрантами громадянами Республіки Гвінея, вирушило з пункту пропуску «Дніпро Бузький морський торгівельний порт» у відкрите море, з метою повернення громадян Республіки Гвінея до країни походження.

О 09.00 14.09.2020 від агента агентуючої фірми «Global Agency Services» в телефонному режимі отримано інформацію про те що, капітаном т/х «Marine Prince» (прапор Маршалові острови) встановлено факт відсутності на борту судна 3-х громадян Республіки Гвінеї, що вказує на те що 3-є громадян Республіки Гвінеї незаконно покинули судно та незаконно перетнули державний кордон України в напрямку України.

О 10.40 14.09.2020 прикордонним нарядом «Адміністративно оперативна група» від відділу прикордонної служби «Очаків» І категорії (тип Б), в районі околиці населеного пункту Солончаки, Очаківського району, Миколаївської області виявлено та затримано 3-х громадян Республіки Гвінеї, без документів, що посвідчують особу. Своїми діями Aboubacar Camara, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Mounir Traore порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, в наслідок чого на підставі ст.ст. 260-263 КУпАП, були затримані в адміністративному порядку на строк до трьох діб для встановлення особи та з`ясування обставин спроби незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України, без відповідного документа. На момент затримання, документів, що посвідчують особу та надають право на перетинання державного кордону України не мали.

14.09.2020 з метою ідентифікації особи позивачем було направлено лист Почесному консулу Гвінейської Республіки в Україні (за вих. № 21/7841), на який 15.09.2020 було отримано відповідь про підтвердження неповнолітнього громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Aboubacar Camara, який діє в його інтересах, громадянами Республіки Гвінеї та надано документи, що посвідчують їх особу, а саме: посвідчення на повернення №51/AGM/2020 та №49/AGM/2020 від 15.09.2020 видане Почесним консулом Гвінейської Республіки в Україні. Просить на підставі п. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 288 КАС України прийняти рішення про примусове видворення за межі території України до країни походження громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з ним у супроводі неповнолітнього громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на підставі п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України прийняти рішення про затримання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої особи, з метою забезпечення видворення за межі території України на строк, не більш як на шість місяців, з утриманням в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлений позов, просив його задовольнити, пославшись на обставини викладені в ньому.

Відповідач Aboubacar Camara, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Mounir Traore в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Aboubacar Camara за попередньою змовою на добровільних засадах здійснив незаконне потрапляння на т/х «Marine Prince» спільно із громадянином Республіки Гвінея ОСОБА_1 , та в подальшому прослідував на судні до пункту пропуску, та незважаючи на всі обмеження спільно здійснили втечу із т/х «Marine Prince», з метою незаконного потрапляння на територію України, слід вважати що громадянин Гвінейської Республіки Aboubacar Camara, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та добровільно взяв на себе відповідальність за його виховання на підставі пункту 28 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», крім цього від Aboubacar Camara та неповнолітнього громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримано заяви про те, що вони являються родичами.

Відповідно пункту 28 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» законні представники дитини батьки (усиновлювачі), прийомні батьки, батьки вихователі, опікуни, піклувальники (у тому числі опікуни чи піклувальники, призначені такими до прибуття в Україну, або інша повнолітня особа, яка до прибуття в Україну добровільно чи в силу чи в силу звичаю країни походження взяла на себе відповідальність за виховання дітей).

Своїми діями Aboubacar Camara, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Mounir Traore порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, в наслідок чого на підставі ст.ст. 260-263 КУпАП, були затримані в адміністративному порядку на строк до трьох діб для встановлення особи та з`ясування обставин спроби незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України, без відповідного документа. На момент затримання, документів, що посвідчують особу та надають право на перетинання державного кордону України не мали.

14.09.2020 в.о. начальника Херсонського прикордонного загону затверджено рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни відносно громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_2 , з терміном виконання до 15.09.2020р.

14.09.2020 з метою ідентифікації особи позивачем було направлено лист Почесному консулу Гвінейської Республіки в Україні (за вих. № 21/7841), на який 15.09.2020р. було отримано відповідь про підтвердження неповнолітнього громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Aboubacar Camara, який діє в його інтересах, громадянами Республіки Гвінеї та надано документи, що посвідчують їх особу, а саме: посвідчення на повернення №51/AGM/2020 та №49/AGM/2020 від 15.09.2020 видане Почесним консулом Гвінейської Республіки в Україні.

Відповідно до положень п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Частиною 1 статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до імперативних приписів статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Відповідно до п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх спав України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Службою безпеки України від 23.04.2012р. № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - пункт тимчасового перебування), є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі -Інструкція № 141).

Згідно з пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до приписів частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в тому числі позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації. Фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Згідно з положеннями ч. 11ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Відповідно до ч. 15 ст. 289 КАС України адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України, Законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Абзацом 1 статті 26 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Враховуючи те, що відповідачі відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушили законодавство України, останні не підпадають під захист статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» тому суд має всі підстави вважати, що відповідачі і надалі будуть ухилятися від виїзду за межі території України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що громадянин Республіки Гвінеї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянин Республіки Гвінеї неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грубо порушили законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування найбільш суворого заходу, передбаченого ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина Республіки Гвінеї неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та видворити їх за межі території України.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 4, 7-9, 72-77, 241-246, 289 КАС України, суд, -

ВИРИШІВ:

Позов Херсонського (79) прикордонного загіну (військова частина 2161) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Aboubacar Camara, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Mounir Traore, про затримання іноземця та примусове видворення іноземця за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Гвінеї неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ПТПІ) строком на 6( шість) місяців.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Гвінеї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним у супроводі неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 16 ст. 289 КАС України.

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення складено 16.09.2020року.

СуддяО. І. Кузьміна