Справа № 260/751/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/751/20 пров. № А/857/8231/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №260/751/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції Гаврилко С.Є., час ухвалення 15:41 год., місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного тексту 09.06.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення №80 від 25.09.2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах із-за відсутності необхідного пільгового стажу за списком № 1, передбаченого п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії та Тячівській районній дитячій лікарні по 0,5 ставки: з 01.06.1991 року по 14.01.1992 року; з 18.01.1992 року по 02.11.1992 року: з 25.11.1992 року по 30.06.1993 року; рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії: з 01.07.1993 року по 10.10.1993 року; з 24.10.1993 року по 07.08.1994 року; з 21.08.1994 року по 17.04.1995 року; з 04.05.1995 року по 05.10.1995 року; з 01.11.1995 року по 06.07.1996 року; з 01.09.1996 року по 30.09.1996 року; з 01.11.1996 року по 21.06.1997 року; з 01.08.1997 року по 05.10.1998 року, всього 6 років 9 місяців 5 днів, до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв робіт, професій і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 28.08.2019 року».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення №80 від 25 вересня 2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах із-за відсутності необхідного пільгового стажу за Списком № 1, передбаченого статтею 114 пунктом 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , періоди роботи рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії та Тячівській районній дитячій лікарні по 0,5 ставки: з 01 червня 1991 року по 14 січня 1992 року; з 18 січня 1992 року по 02 листопада 1992 року; з 25 листопада 1992 року по 30 червня 1993 року; рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії: з 01 липня 1993 року по 10 жовтень 1993 року; з 24 жовтня 1993 року по 07 серпня 1994 року; з 21 серпня 1994 року по 17 квітня 1995 року; з 04 травня 1995 року по 05 жовтня 1995 року; з 01 листопада 1995 року по 06 липня 1996 року; з 01 вересня 1996 року по 30 вересня 1996 року; з 01 листопада 1996 року по 21 червня 1997 року; з 01 серпня 1997 року по 05 жовтня 1998 року, всього 6 років 9 місяців 5 днів, до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв робіт, професій і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 частини 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 28 серпня 2019 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазнає, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із правомірністю дій митниці, зокрема суть доводів апелянта зводиться до того, що законодавством України передбачено вичерпний перелік вимог, при наявності яких наявне право громадянина на призначення пенсії за віком на пільгових умовах - це вік, загальний стаж роботи, спеціальний стаж роботи. У разі сукупної наявності всіх передбачених умов можливе набуття права на пенсійне забезпечення даного виду. Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно є виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечив, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 27 липня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, позивачем було надано: трудову книжку, в числі іншого, додав довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За результатами розгляду вказаної заяви рішенням Головного управління № 80 від 25 вересня 2019 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 114 пункту 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки, загальний страховий стаж позивача становить 33 роки 2 місяці 29 днів, а стаж за Списком № 1 становить лише 3 роки, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії.

Оскільки, дане рішення не містило достеменних відомостей щодо періоду (періодів) за який враховано пільговий стаж 3 роки, як і відомостей про підстави не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01 червня 1991 року по 01 липня 1993 року рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії та Тячівській районній дитячій лікарні, а також не конкретизовано період, починаючи з 01 липня 1993 року по 1998 рік, який не зараховано до пільгового стажу, а саме не вказано кінцеву дату, а лише (1998) рік, представник позивача звернувся з адвокатським запитом № 7 від 10 березня 2020 року до відповідача щодо надання відповідних відомостей (роз`яснень).

З наданого відповідачем роз`яснення від 18 березня 2020 року № 0700-0332-8/9592 вбачається, що до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за списком №1 зараховано періоди починаючи з 17 жовтня 1998 року по 05 серпня 2002 року та встановлено, що ОСОБА_1 працював згідно трудової книжки з 01 червня 1991 року рентген-лаборантом в Буштинській лікарській амбулаторії на 0,5 ставки та 0,5 ставки в Тячівській районній дитячій лікарні. Водночас, згідно поданих документів атестація робочих місць була проведена лише для Дитячої лікарні смт. Буштино з 06 грудня 1993 року. З 01 липня 1993 року заявник переведений на цілу ставку рентген-лаборанта та згідно наказу № 116 від 03 листопада 1998 року «Про проведення атестації робочих місць та умовами праці» прописано в переліку місць Буштино ЛА рентген-лаборант (робоче місце №2), що дає право для зарахування пільгового стажу.

Відповідно до відомостей про роботу, які містяться у трудовій книжці Серії НОМЕР_1 від 02 квітня 1988 року позивач працював, зокрема:

01 червня 1991 року про переведений ставку рентген-лаборанта 0,5 ставки по Буштинській амбулаторії і 0,5 ставки по Буштинській районній дитячій лікарні;

01 червня 1991 року прийнятий на 0,5 ставки рентген-лаборантом Тячівської районної дитячої лікарні;

01 липня 1993 року переведений на цілу ставку рентген-лаборанта згідно штатного розпису на 1993 рік Буштинської амбулаторії;

06 серпня 2002 року працював тимчасово за сумісництвом на 0,5 ставки фельдшером пункту швидкої допомоги Буштинської амбулаторії;

02 січня 2003 року працював тимчасово за сумісництвом на 0,5 ставки фельдшером пункту швидкої допомоги Буштинської амбулаторії;

05 січня 2004 року переведений на посаду фельдшера пункту швидкої допомоги;

28 лютого 2009 року звільнений в порядку переведення в Станцію швидкої медичної допомоги в Тячівському районі.

Відповідно до довідки №251 від 01 серпня 2019 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах спеціального стажу роботи, в якій зазначено що ОСОБА_1 працював повний робочий день в Тячівській районній лікарні і за період з 01 червня 1991 року по 01 липня 1993 року виконував роботу в кабінеті досліджень і знаходився під час роботи в сфері дії іонізуючого випромінювання за посадою рентген-лаборант Тячівської РЛ №1, що передбачена списком №1 розділ XIX позиція 577, підстава Постанова КМ СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

Відповідно до довідки №5 від 01 серпня 2019 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій вказано, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в Буштинській амбулаторії і за період з 01 червня 1991 року по 01 червня 2005 року виконував роботу в кабінеті досліджень і знаходився під час роботи в сфері дії іонізуючого випромінювання з 1991 по 2005 рік, за посадою рентген-лаборант Буштинської амбулаторії.

За результатами акту зустрічної перевірки КНП ТРР «ЦПМСД» Буштинська АЗПСМ стажу роботи ОСОБА_1 за період з 01 червня 1991 року по 01 червня 2005 року №322 від 21 серпня 2019 року, встановлено, що видана довідка №5 від 01 серпня 2019 року на ОСОБА_1 не містить розбіжності з первинними документами.

Відповідно до наказу №116 від 03 листопада 1998 року «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» з додатком, підтверджено атестацію посади рентген-лаборант за Списком №1.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що контроль за додержанням в питаннях проведення атестації робочого місця, покладався чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством на керівника підприємства, організації.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 набув чинності з 11 жовтня 2017 року (далі по тексту - Закон України №2148-VIII).

Вказаним Законом Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV доповнено новим Розділом XIV1.

Зокрема у відповідності до статті 114 частини 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону - чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 13 частини 1 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право оформляти пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки-після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно з пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі по тексту - Порядок №383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд приходить до висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Як передбачено статтею 62 Закону України Закон України №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту - Порядок № 637), також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, відповідач відповідно до положень пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Вказані положення свідчать, що відповідач в межах своєї компетенції має право самостійно звертатися до органів державної влади та підприємств з метою перевірки даних про стаж та умови роботи, однак в матеріалах справи відсутні такі відомості.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02 квітня 1988 року працював, зокрема 01 червня 1991 року переведений на ставку рентген-лаборанта 0,5 ставки по Буштинській амбулаторії і 0,5 ставки по Буштинській районній дитячій лікарні; 01 червня 1991 року прийнятий на 0,5 ставки рентген-лаборантом Тячівської районної дитячої лікарні; 01 липня 1993 року переведений на цілу ставку рентген-лаборанта згідно штатного розпису на 1993 рік Буштинської амбулаторії; 06 серпня 2002 року працював за сумісництвом на 0,5 ставки фельдшером Буштинської амбулаторії.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, зокрема працював рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії та Тячівській районній дитячій лікарні по 0,5 ставки: з 01 червня 1991 року по 14 січня 1992 року; з 18 січня 1992 року по 02 листопада 1992 року; з 25 листопада 1992 року по 30 червня 1993 року; рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії: з 01 липня 1993 року по 10 жовтень 1993 року; з 24 жовтня 1993 року по 07 серпня 1994 року; з 21 серпня 1994 року по 17 квітня 1995 року; з 04 травня 1995 року по 05 жовтня 1995 року; з 01 листопада 1995 року по 06 липня 1996 року; з 01 вересня 1996 року по 30 вересня 1996 року; з 01 листопада 1996 року по 21 червня 1997 року; з 01 серпня 1997 року по 05 жовтня 1998 року, що дає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, який встановлено статтею 13 частиною 1 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вказаний період є неможливим.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж позивача підтверджується наявними у матеріалах справи копією трудової книжки позивача та довідками про підтвердження трудового стажу.

Згідно з положеннями Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (втратила чинність 03 серпня 2016 року) - окремі роботи та умови праці на підприємстві відповідача відповідають Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, до розділу ХІХ Списку №1 посади рентгенолаборантів, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах відноситься до Переліку робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, яка набрала чинності з 03 серпня 2016 року, затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, до розділу ХІХ Списку №1 включено посади молодших спеціалістів з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодших спеціалістів з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Суд, звертає увагу на те, що в трудовій книжці позивача, копії, якої містяться в матеріалах справи, містяться записи про посаду позивача, виконувану роботу, місце роботи, період роботи та записи, на підставі яких документів внесені такі відомості.

Таким чином, з наданих позивачем доказів встановлено, що позивач працював на посаді, передбаченій Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що позивач станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах мав необхідний загальний стаж роботи.

Щодо проведення атестації робочого місця позивача, необхідно наголосити, що позивачем надано наказ №116 від 03 листопада 1998 року «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» з додатком, підтверджено атестацію посади рентген-лаборант за Списком №1.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», яка набрала чинності 21 серпня 1992 року, встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджуваними Мінпраці і МОЗ.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до пунктів 8-9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Разом з тим, атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Враховуючи, що атестація робочого місця позивача проводилася, а позивач у вказані періоди працював на посаді рентген-лаборанта, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, відтак, період його роботи рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії та Тячівській районній дитячій лікарні по 0,5 ставки: з 01 червня 1991 року по 14 січня 1992 року; з 18 січня 1992 року по 02 листопада 1992 року; з 25 листопада 1992 року по 30 червня 1993 року; рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії: з 01 липня 1993 року по 10 жовтень 1993 року; з 24 жовтня 1993 року по 07 серпня 1994 року; з 21 серпня 1994 року по 17 квітня 1995 року; з 04 травня 1995 року по 05 жовтня 1995 року; з 01 листопада 1995 року по 06 липня 1996 року; з 01 вересня 1996 року по 30 вересня 1996 року; з 01 листопада 1996 року по 21 червня 1997 року; з 01 серпня 1997 року по 05 жовтня 1998 року повинно бути зараховано до пільгового стажу.

Необхідно вказати, що позивач продовжував працювати на одній і тій же посаді з тими ж шкідливими умовами праці, відтак не може були ущемлений в правах в подальшому щодо неврахування пільгового стажу у зв`язку із несвоєчасним проведенням (завершення) атестації робочих місць безпосереднім роботодавцем.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контроль за додержанням в питаннях проведення атестації робочого місця, покладався чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством на керівника підприємства, організації.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №260/751/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 18.09.2020р.