Справа № 600/1209/20-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1209/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому позові ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення виплат заборгованості по пенсії ОСОБА_1 в сумі 77471грн. за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року, зобов`язавши відповідача здійснити виплату вказаної заборгованості, допустивши до негайного виконання виплати в межах всієї суми заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є внутрішньо переміщеною особою, пенсіонером за віком та отримує пенсію в Управлінні обслуговування громадян Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (Сторожинецький відділ). Вказує, що відповідачем нарахована, але невиплачена йому пенсія, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.06.2018р. по 28.02.2019р. Позивач зазначає, що саме на цей період була зупинена виплата пенсій внутрішньо переміщеним особам згідно положень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р. №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Позивач вважає, що бездіяльність пенсійного органу щодо невиплати йому нарахованої пенсії є протиправною, оскільки, положення постанови КМУ від 08.06.2016р. №365 щодо сум невиплачених пенсій, за рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 червня 2019 року у справі №640/18720/18 визнані нечинними. Таким чином, на думку позивача, відповідач, не очікуючи прийняття Урядом відповідного нормативно-правового акту на умовах окремого порядку, повинен виплатити позивачу заборгованість з пенсії, що утворилась.

Відповідач подав до суду відзив, у якому вказує, що у відповідності до інформації, наданої департаментом інформаційних систем та електронних реєстрів Пенсійного фонду України від 11.05.2018р. за №16452/02-22) Головному управлінню стало відомо, що в списках внутрішньо переміщених осіб, які мали би проживати на території Сторожинецького району значиться громадянин ОСОБА_1 , стосовно якого є інформація про перетин ним державного кордону України, у зв`язку із чим, Головним управлінням прийнято рішення про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 . Зазначає, що нарахування пенсії було поновлено на підставі рішення №31 від 09.10.2018р. та рішення №2 від 15.02.2019р. Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Позивачу здійснено нарахування пенсії за віком за період з 01.06.2018р. по 28.02.2019р., що становить 77471,80грн.

Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки вказує, що згідно з пунктом 15 Порядку №365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з цим, відповідач звертає увагу суду на те, що наразі Урядом не прийнято нормативно-правовий акт, який регулює порядок здійснення виплати соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам за минулий період. Відтак, на думку відповідача, соціальні виплати, які обліковуються в органі Пенсійного Фонду України та не виплачені за минулий період - не виплачуються, оскільки відсутній чинний нормативно-правовий акт, який регулює та визначає умови для здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за минулий період.

Ухвалою суду від 18.08.2020р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 19.12.2014р. отримує пенсію за віком та перебуває на обліку Сторожинецького відділу обслуговування громадян УПФУ в Чернівецькій області (а.с.27-31).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 15.12.2014р. №7716-37 (а.с.6).

Згідно довідки від 15.12.2014р. № позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.12.2015р. по 02.06.2016р., з 03.06.2016р., а з 08.12.2016р. безстроково (а.с.6).

У поданій 20.09.2018р. заяві позивач просив поновити виплату пенсії за віком з 01.06.2018р., зазначивши про те, що на даний час перебуває на лікуванні в Чешській республіці (а.с.32).

В листі від 02.10.2018р. №25252/09-10, адресованому голові комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, територіальним орган Пенсійного фонду зазначено, що починаючи з червня 2018 року виплату пенсії позивачу призупинено на підставі інформації про перетин державного кордону України останнім. Вказано, що для подальшої виплати йому пенсії виникла необхідність з`ясувати фактичне місце перебування ОСОБА_1 . Зазначено, що необхідно розглянути на черговому засіданні комісії питання продовження виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вимог постанови КМУ №365, за умова відсутності підстав для скасування йому довідки, що підтверджує статус внутрішьо переміщеної особи (а.с.33).

На підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №31 від 09.10.2018р. поновлено пенсійну виплату ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі з 01.06.2018р. по 03.11.2018р. (а.с.35).

Згідно з рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №2 від 15.02.2019р. поновлено пенсійну виплату ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням за кордоном з лікувальною метою з 04.11.2018р. (а.с.34).

На підставі зазначених вище рішень Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, Головним управлінням здійснено нарахування пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 01.06.2018р. по 28.02.2019р., що становить 77471,80грн. (а.с.36).

16.07.2020р. адвокат Богатирець М.М., в інтересах позивача, звернулася до відповідача із заявою про надання інформації про нараховану, але не виплачену пенсію ОСОБА_1 . У відповіді органу Пенсійного фонду від 20.07.2020р. зазначено, що за період з 01.06.2018р. по 28.02.2019р. у ОСОБА_1 обліковується невиплачена пенсія в сумі 77471грн. 80коп. (а.с.7).

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не здійсненні виплати нарахованої йому пенсії, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (ч. 2 ст. 46 Конституції України) і забезпечується частиною другою ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

З 22.11.2014р. набрав чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII), яким, відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст.1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

В силу статті 7 Закону №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Отже, громадянин пенсійного віку та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (ч.1 ст. 4 Закон № 1706-VII).

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страху

Питання виплати пенсій врегульовано статтею 47 Закону №1058-IV, за умовами якої пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 3 ст.7 Закону №1706-VII встановлено, що громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою КМУ від 05 листопада 2014 р. №637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено:

Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати пенсій таким особам проводиться емісія платіжних карток, які водночас є пенсійними посвідченнями, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису.

Фізична ідентифікація клієнта, якому відкрито поточний рахунок в установі публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, проводиться:

для отримання пенсії до отримання ним в установленому порядку платіжної картки, яка водночас є пенсійним посвідченням, - кожні три місяці з дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації.

Інформація про одержувачів соціальних виплат, які пройшли фізичну ідентифікацію, та дату її проведення щотижня подається в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через захищені канали зв`язку публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України Міністерству соціальної політики для внесення відповідної інформації до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

У разі не проходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України зупиняє видаткові операції за поточним рахунком та інформує протягом одного тижня з дня їх зупинення в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через захищені канали зв`язку про таке зупинення Міністерство соціальної політики та Міністерство фінансів.

Міністерство соціальної політики подає зазначену інформацію:

щодо одержувачів пенсій - до Пенсійного фонду України.

Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування (далі - Порядок №365).

Пунктом 4 Порядку№365 визначено, що призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки (п.5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам).

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не пізніше наступного робочого дня після отримання заяви про призначення (відновлення) соціальних виплат надсилає запит про отримання електронної справи отримувача соціальної виплати до державного підприємства "Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України", який протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого запиту надсилає відповідну електронну справу до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Територіальний орган Пенсійного фонду України не пізніше наступного робочого дня після отримання заяви про призначення (відновлення) пенсії надсилає запит про отримання електронної справи отримувача пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України, де отримувач пенсії перебував на обліку, або до визначеного Пенсійним фондом України його територіального органу, якщо пенсіонер не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Протягом п`яти робочих днів із дня отримання такого запиту територіальний орган Пенсійного фонду України надсилає відповідну електронну справу до територіального органу Пенсійного фонду України, до якого подано заяву про призначення (відновлення) пенсії.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, з наведеного слідує, що умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ "Державний ощадний банк".

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб.

Реєстрація місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи здійснюється в установленому законодавством порядку (п.3 Порядку №365).

Соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування (п. 4 Порядку №365).

Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органа, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки (п.5 Порядку №365).

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не пізніше наступного робочого дня після отримання заяви про призначення (відновлення) соціальних виплат надсилає запит про отримання електронної справи отримувача соціальної виплати до державного підприємства Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України, який протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого запиту надсилає відповідну електронну справу до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення (п.6 Порядку №365).

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати, до якого додається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (п.10).

В силу п.11 Порядку №365 комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого подання.

За результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати (п.12 Порядку №365).

Згідно п.14 Порядку №365 у разі прийняття рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати комісія не пізніше наступного робочого дня надсилає копію такого рішення органові, що здійснює соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

Разом з цим, суд звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.06.2017р. у справі N826/12123/16 визнано нечинними:

пункти 7, 8, 9, 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 та абз.10 п.1 постанови Кабінету Міністрів України Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 5 листопада 2014 р. № 637.

04.07.2018р. Київським апеляційним адміністративним судом прийнято рішення у справі №826/12123/16, яким залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2017р.

Пункт 15 Порядку №365 передбачає, що орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що передумовою для виникнення спору у даній справі стали дії пенсійного органу в частині невиплати пенсійної заборгованості ОСОБА_1 в період з 01.06.2018р. по 28.02.2019р.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує нарахування зазначеної пенсійної суми позивачу, натомість не виплачує її, оскільки вважає, що сума пенсії буде виплачена за окремим порядком після його затвердження Кабінетом Міністрів України з посиланням на п.15 Порядку №365.

Водночас, суд не погоджується з такою позицією відповідача, з огляду на наступне.

Стаття 47 Закону №1058-IV визначає, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до ст.46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Водночас Законом №1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як наявність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У преамбулі до Закону №1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Відсутність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України для виплати внутрішньо переміщеним особам пенсій за минулий період, не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ №365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).

Тому, фактично відмовляючи позивачеві у виплаті пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті нарахованої позивачу пенсії за період з 01.06.2018р. по 28.02.2019р. в сумі 77471грн.

Відтак, позов в цій частині, а також в частині похідної вимоги щодо зобов`язання відповідача виплатити заборгованість з виплати указаної пенсії підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що позов в частині допущення до негайного виконання виплати всієї суми такої заборгованості не має підстав для задоволення, виходячи з того, що виходячи з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, позов в цій частині підлягає задоволенню частково шляхом допущення до негайного виконання рішення суду у частині виплати пенсії, що нарахована за період з 01.06.2018р. по 28.02.2019р. за місяць.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності допущеної бездіяльності щодо невиплати позивачу нарахованої пенсії як внутрішньо переміщеній особі. Разом з тим, суд вважає, що вимоги в частині допущення до негайного виконання виплати всієї суми заборгованості з виплати пенсії - не підлягають задоволенню.

Відтак позов слід задовольнити частково.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що відмова суду в частині позову стосується похідної вимоги позивача, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений ним судовий збір в повному обсязі.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення виплат заборгованості по пенсії ОСОБА_1 в сумі 77471грн. за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року.

3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 в сумі 77471грн. за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року.

4. Допустити до негайного виконання рішення суду у даній справі в частині виплати ОСОБА_1 пенсії, що нарахована за період з 01.06.2018р. по 28.02.2019р. в межах суми за один місяць, що становить 8607,97грн.

5. Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок)грн. 80коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл. Центральна, 3, м.Чернівці, 58002; )

Суддя В.О. Кушнір