Справа № 640/13987/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Епель О.В., Федотова І.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, вимоги і зобов`язання вчинити, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач-1, ГУ ДФС у м. Києві), Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач-2, ДФС України) про:

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 року № Ф-13083-23.

- визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 10.07.2019 року № 31870/6/99-99-11-05-02-25.

- зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві привести у відповідність інтегровану картку платника податків фізичної особи - підприємця та особи, яка проводить незалежну професійну діяльність - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , щодо протиправною нарахованої недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано вимогу від 16.05.2019 року № Ф-13083-23, прийняту Головним управління ДФС у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування в сумі 2 851,02 грн.

- зобов`язати Головне управління ДФС у місті Києві привести у відповідність інтегровану картку платника єдиного внеску - ФОП з ознакою провадження незалежної професійної діяльності шляхом виключення з облікових даних суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в розмірі 2 851,02 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві як правонаступник ГУ ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати його та прийняти постанову, якою відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору. Судом надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали, яку було отримано Відповідачем 25.08.2020 року.

Ухвалою від 14.08.2020 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС в м. Києві про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції ГУ ДПС в м. Києві 28.08.2020 року до суду направлено заяву про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху неможливо виконати через блокування органами Державної казначейської служби України рахунків контролюючого органу, у той час як останній має гарантоване національним та міжнародним законодавством право на апеляційне оскарження.

Розглянувши подану заяву, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тобто, законодавцем визначено, що десятиденний строк є достатнім для усунення як недоліків позовної заяви, так і апеляційної скарги. При цьому, судом апеляційної інстанції було надано Відповідачу максимальний визначений законодавцем строк для усунення недоліків.

При цьому жодних доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Відповідачем не надано.

Посилання Апелянта на те, що органами ДКС України призупинено обслуговування платежів за платіжними дорученнями ГУ ДПС у м. Києві оцінюється критично, оскільки згідно п. 25 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (у редакції, яка набрала чинності 30.03.2018 року), на час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

У постанові від 21.11.2019 року у справі №804/3200/18 Верховний Суд підкреслив, що довготривала процедура сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 805/2688/18-а.

Судом враховується, що законодавчо закріплений обов`язок суду надати достатній для усунення недоліків апеляційної скарги строк, насамперед, обумовлений специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про продовження строків для усунення недоліків.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту, відмовивши у задоволенні заяви про продовження процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 121, 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління ГУ ДПС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, вимоги і зобов`язання вчинити - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

І.В. Федотов