Справа № 465/2925/20
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
провадження № 2-а/448/95/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя Білоус Ю.Б.,
за участі секретаря судового засідання Романченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Христини Романівни та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області, третя особа Мостиський РВ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , - не з`явився,
його представник-адвокат Заремба В.В.,
відповідачка ОСОБА_2 , - не з`явилася,
представник відповідача 2, - не з`явився,
представник третьої особи, - не з`явився,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Короткий зміст позовних вимог.
Представник позивача Куранта І.Б., адвокат Заремба В.В., звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 19.05.2020р. на адресу позивача ОСОБА_1 надійшов лист з Мостиського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), яким позивача повідомлено, що державним виконавцем Мостиського РВ ДВС Красінською О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафу.
Вказує, що 22.05.2020р. у Мостиському РВ ДВС, ознайомившись разом з позивачем із матеріалами виконавчого провадження, було виявлено, що означене виконавче провадження відкрито щодо ОСОБА_1 на підставі постанови № 40/19/19-ф/пл Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області виданої «нібито» 26.12.2019р.
Зазначає, що зі змісту наявної в матеріалах виконавчого провадження Мостиського РВ ДВС Постанови ДАБІ від 26.12.2019р., з якою ОСОБА_1 ознайомився 22.05.2020р. слідує, що «26.12.2019р. головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Х.Р. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки від 11.12.2019р. за №115/19, протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2019р. № 115/19-1-в, встановила що ОСОБА_1 , виконроб ПП «Рим-Лав», як відповідальний виконавець робіт на об`єкті «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 » порушив вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності та державних будівельних норм на вказаному об`єкті, за які, відповідно до норми ч.1 ст.96 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.
Стверджує, що в примірнику постанови ДАБІ наявному станом на 22.05.2020р. в матеріалах виконавчого провадження Мостиського РВ ДВС значиться, що вона підписана головним інспектором будівельного нагляду Онищак Х.Р. Копію постанови надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення через поштове відділення. Дана постанова ДАБІ саме в такій редакції, що станом на 22.05.2020р. знаходиться в матеріалах виконавчого провадження Мостиського РВ ДВС є змінена з огляду на таке.
По-перше, 18.01.2020р. за місцем проживання позивача ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення та супровідним листом Департаменту ДАБІ у Львівській області надійшов оригінал постанови № 40/19/19-ф/пл «нібито» виданої 26.12.2019р. Зміст отриманої ОСОБА_1 , 18.01.2020р. постанови Департаменту ДАБІ у Львівській області є в цілому майже ідентичним, тому примірнику постанови ДАБІ, що станом на 22.05.2020р. знаходиться в виконавчого провадження № 62062937 Мостиського РВ ДВС, за винятком однієї, але надзвичайно суттєвої відмінності: «В примірнику Постанови ДАБІ, що була надіслана ОСОБА_1 та отримана ним 18.01.2020р. адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. було накладене на ОСОБА_3 ».
Покликається на те, що на підставі наведеного, можна однозначно стверджувати, що позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення перелічені у постанові № 40/19/19-ф/пл від 26.12.2019р., виданій Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.
По-друге, 06.032020 року в адресу позивача надійшов виклик державного виконавця Мостиському РВ ДВС, а також постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61450405 від 04.03.2020р. В подальшому ознайомившись зі змістом означеної постанови про відкриття виконавчого провадження позивач дізнався про стягнення з нього штрафу в сумі 4250,00 грн., при цьому підставою для відкриття виконавчого провадження слугувала та ж сама постанова №40/19/19-ф/пл від 26.12.2019р., видана Департаментом ДАБІ у Львівській області. Однак, в тексті постанови ДАБІ № 40/19/19-ф/пл від 26.12.2019р., яка була надіслана в Мостиський РВ ДВС в березні 2020р. було вказано, що до адміністративної відповідальності притягається ОСОБА_3 .
Також зазначив, що позивачу не відомо ким та коли був змінений текст постанови № 40/19/19-ф/пл Департаменту ДАБІ у Львівській області «про стягнення штрафу в сумі 4250,00 грн.», в частині зміни прізвища, ім`я та по-батькові особи на яку накладається вказаний штраф з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 ». Станом на даний час наявні, дві, різних за змістом їхніх резолютивних частин, постанови № 40/19/19-ф/пл від 26.12.2019р. видані Департаментом ДАБІ у Львівській області. Оскільки 26.12.2019р. в результаті розгляду головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Онищак Х.Р. матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: (а саме акту перевірки від 11.12.2019р. № 115/19 та протоколу про адміністративне правопорушення від 11.12.2019р. №115/19-1-в) позивача ОСОБА_1 не було притягнуто до адміністративної відповідальності, то після повернення постанови №40/19/19-ф/пл Департаменту ДАБІ у Львівській області з Мостиського РВ ДВС, відповідна посадова особа перед накладенням на позивача штрафу, була зобов`язана повторно розглянути означені матеріали в порядку передбаченому статтями 276-278 КУпАП. Однак цього зроблено не було, натомість позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.
З огляду на вищенаведене, просив визнати дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Х.Р. з накладення на позивача ОСОБА_1 штрафу за ч.1 ст.96 КУпАП протиправними та скасувати спірну постанову. Окрім цього, просить вирішити питання стосовно заходів забезпечення позову у виді зупинення адміністративного стягнення, а також питання судових витрат по справі.
ІІ. Позиція учасників процесу
Стороною відповідача, зокрема головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Х.Р. подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що заявлений позов є безпідставним, а доводи викладені у ньому є необґрунтовані з огляду на таке. Єдиною підставою для задоволення позову у позовній заяві позивач по суті вказує на те, що наявні два документи під одним і тим самим номером однак у резолютивній частині яких зазначено дві різні особи на яких накладено штраф, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що нібито на переконання позивача свідчить про фальсифікацію документа та розгляд справи після 11.03.2020р. (дата повернення постанови із органу ДВС); порушенням строків встановлених ст.38 КУпАП. На переконання відповідача жодного змови проти позивача немає та фальсифікації документів не відбувалось, з огляду на наступне:
Відповідно до п.22 «Порядку здійснення державного архітектурно будівельного контролю» за затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № від 23.05.2011р. - встановлено, що постанова про накладений штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться замне у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав стягнення. Так, після розгляду справи про адміністративне правопорушення яке відбулось 26.12.2019р. згідно складеного на позивача протоколу № 115/19/1-в від 11.12.2019р. було виготовлено три примірники постанови № 40/19/19-ф/пл у двох із яких графі резолютивної частини було допущено технічну описку у частині зазначення особи на яку накладено стягнення. Одним примірник постанови із такою опискою було направлено позивачу, про що і ним вказано у позовній заяві, другий примірник із опискою було направлено до Мостиського ДВС. Третій примірник постанови, у якому не було допущено описки залишався у Департаменті ДАБІ у Львівській області і після того, як органом виконавчої служби повернуто без прийняття до виконання вказану постанову - Департамент ДАБІ у Львівській області у межах строків визначених ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» надіслав до примусового виконання третій примірник постанови № 40/19/19-ф/пл, який був виготовлений ще 26.12.2019р. Після 11.03.2020р. жодного розгляду справи у відповідача не відбувалось стосовно позивача, а тому твердження про пропуск строків притягнення до адміністративної відповідальності встановлений ст.38 КУпАП є повністю надуманий.
Стороною позивача подано відповідь на відзив, у якому зазначено те, що обставини, на які покликається відповідачка ОСОБА_2 , спростовуються наступним. Відповідачкою у відзиві вказано, про нібито допущену нею описку в двох з трьох примірниках оскаржуваної постанови № 40/19/19-ф/пл, а також стверджується, що виготовлення трьох примірників постанови про накладення штрафу передбачено п. 22 «порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р. При цьому, відповідачкою визнано, що як в примірнику оскаржуваної Постанови № 40/19/19-ф/пл., яка була направлена в адресу позивача так і в примірнику, який був направлений до примусового виконання у Мостиський ВДВС позивача ОСОБА_1 не було притягнуто до жодного виду відповідальності. Зі свого боку позивач вважає, що норма п.22 Постанови № 533 стосується виключно випадків притягнення до відповідальності суб`єктів містобудівної діяльності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до норм та приписів Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР, зокрема статті 4 цього Закону. Позивач наголошує, що згідно з оскаржуваною постановою № 40/19/19-ф/пл його було визнано винним за нібито вчинене адміністративне правопорушення, по ч.1 ст.96 КУпАП. На це вказує зміст оскаржуваної постанови № 40/19/19-ф/пл, оскільки відповідачка, як головний інспектор будівельного нагляду, тобто особа уповноважена діяти від імені органів державного архітектурно-будівельного нагляду, розглядала матеріали справи про адміністративне правопорушення, і прийняла (постановляла) рішення керуючись відповідними нормами статей 24, 33, 276-278, 283 та ч.1 ст.284 КУпАП. Однак, норми та приписи Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають складення трьох примірників постанови по справі про адміністративне правопорушення. Зокрема ст.285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. Зі змісту постанови № 40/19/19-ф/пл, що була надіслана в адресу позивача та отримана ним 18 січня 2020 року чітко видно, що позивачу було надіслано саме копію відповідної Постанови. Більше того, копія оскаржуваної постанови № 40/19/19-ф/пл, що була надіслана у Мостиський ВДВС, також містила інформацію про те, що до адміністративної відповідальності притягується ОСОБА_3 , що слугувало підставою для повернення Мостиським ВДВС цієї постанови № 40/19/19-ф/пл без прийняття до виконання.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак згідно матеріалів справи (ордер серії ВС №1024713) його інтереси представлятиме адвокат Заремба В.В.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Заремба В.В. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив таку задовольнити, з наведених у позовній заяві мотивів та підстав. Просив також вирішити питання щодо заходів забезпечення позову, а також питання стягнення судових витрат по даній справі.
Відповідачі - Головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Христини Романівни та представник Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області, в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи на адресу суду від вказаних осіб не надходило.
Третя особа представник Мостиського РВ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду клопотання, у якому просив винесення даного рішення покласти на розсуд суду. Зазначили. що їх представник не в змозі з`явитись на розгляд справи у зв`язку з проведенням в зазначений час виконавчих дій.
ІІІ. Процесуальні дії по справі
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.05.2020 року застосовано заходи забезпечення позову у виді зупинення адміністративного стягнення.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.05.2020 року відкрито провадження по даній адміністративній справі та призначену таку до судового розгляду.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 25.06.2020 року вищевказану адміністративну справу передано за підсудністю до Мостиського районного суду Львівської області.
Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 20.07.2020 року вищевказану адміністративну справу прийнято до провадження судді, призначено судовий розгляд по такій.
ІV. Установлені судом фактичні обставини справи
26.12.2019 року постановою за №40/19/19-ф/пл головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Х.Р. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Вказана постанова була винесена на підставі акту перевірки від 11.12.2019р. за №115/19, протоколу про адміністративне правопорушення від 11.12.2019р. за №115/19-1-в, матеріалів фото фіксації.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ПП «Рим-Лав», яке виконує будівельні роботи на об`єкті «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по вул. 16-го Липня, 20, що в м.Мостиська, Львівської області» згідно договору будівельного підряду від 04.11.2018р. за №14/11/18 (відповідальний за виконання будівельно-монтажних робіт ОСОБА_4 згідно наказу ПП «Рим Лав» від 15.11.2018р. за №13 та з 01.03.2019р. за №5 ОСОБА_1 ) на час перевірки будівельні роботи ведуться з порушенням проекту організації будівництва, розробленого ТОВ «Модерн Архітекчурал Десинжис Проджект Груп», затвердженого замовником в складі проектної документації, а також проекту виконання робіт, розробленого ПГІ «Олвік», затвердженого директором ПП «Рим-Лав», а саме розпочато будівельні роботи без виконання комплексу заходів з підготовчих робіт не виконано огородження будівельного майданчика охоронно-захисною огорожею h=2м по ДСТУ Б В.2,8- 43:2011 (згідно буд генплану ПВР та ПОБ), не встановлено інвентарних вагончик виконроба та робітників в кількості 3 шт., згідно буд генплану ПВР та ПОБ, не встановлено прожекторні щогли внутрішньо майданчикового освітлення згідно буд генплану ПВР та ПОБ, не встановлено болото відбійний щит, тимчасова захисна огорожа будівельного майданчика, що прилягає до місць проходження людей (тротуару) за межами будівельного майданчика, не обладнана суцільним захисним козирком, що є порушенням п. 6.2.1 ДБ11 А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві, це дотримано нормативної безпечної крутизни відкосу котловану, влаштованого без закріплень, що становить 45 градусів для насипного ґрунту та 56 градусів для супіщаного ґрунту (згідно інженерно-геологічних вишукуваню, виконаних ФОП ОСОБА_5 , насипний ґрунт на ділянці глибиною 0.8-1.9м. наступний шар супісок пластичний на глибину 2.9-3.8м) для глибини виїмки до 3м згідно ст.48 ПВР таблиці 10.2 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві», натомість наявна крутизна відкосів котловану секції С-2 становить 80-90 градусів. Заповнення бетонних стін підвалу фундаментними блоками секції С-2 виконано з цегли замість монолітного бетону, передбаченого розділом проекту «Конструктивні рішення».
До службових обов`язків відповідального за виконання будівельно-монтажних робіт згідно наказу ПП «Рим Лав» від 01.03.2019 року за №5 ОСОБА_1 , належить забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та державних будівельних норм на вказаному об`єкті.
Констатовано, що вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив затверджені проектні рішення проекту організації будівництва, розробленого ТОВ «Модерн Архітекчурал Десинжис Проджект Груп», затверджений замовником в складі проектної документації, проект виконання робіт, розроблений ПП «Олвік», затверджений директором ПП «Рим Лав», вимог таблиці 10.2, п.6.2.1 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві», затверджені проектні рішення «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудинковими приміщеннями громадського призначення по вул. 16-го Липня, 20, що в м.Мостиська, Львівської області», Розділ «Конструктивні рішення», ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».
Відповідно до ч.1 ст.96 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.
V. Застосоване судом законодавство, оцінка суду фактичним обставинам справи та висновки суду.
Спір між сторонами виник з приводу того, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення №40/19/19-ф/пл від 26.12.2019р., винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Х.Р. протиправною.
Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Сторона позивача, не погоджуючись з обставинами, викладеними у спірній постанові, посилаючись на притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності всупереч встановленій законом процедурі розгляду справи про адміністративне правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст.251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з абзацом третім пункту 4.2 рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 оцінка доказів у справі про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, і це є одним із елементів системи процесуальних механізмів, які в сукупності з конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.
Відповідно до висновків, викладених у пункті 35 постанови Верховного Суду від 24.10.2018 по справі № 154/1329/17, суд при розгляді справи, зокрема, щодо правомірності рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності також повинен перевірити наявність компетенції у посадової особи (органу) на прийняття оскаржуваного рішення, встановити чи були вчинені позивачем відповідні дії, що стали підставою для прийняття такого рішення, та чи є позивач, виходячи із норми статті, яка передбачає відповідне адміністративне правопорушення, суб`єктом даного правопорушення.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція ( Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).
Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п. 21 рішення).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).
У рекомендації №R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Також суд зауважує про процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2 статті 71 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Стороною позивача наведено ряд обставин, якими він обґрунтовує свою непричетність до вчинення даного адміністративного правопорушення та порушення відповідачем головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Онищак Х.Р., норм права.
В суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин, які належним чином не заперечені відповідачами по справі.
Будь-які інші докази, передбачені ст.251 КУпАП, в підтвердження обставин, викладених в постанові, в оскаржуваній постанові не вказані та суду не представлені.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідачі належними та допустимими доказами не заперечили обставин, наведених стороною позивача, зокрема допущення порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому, за вказаних вище обставин, права позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушені діями відповідача щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.
Згідно із ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Із урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, а також зважаючи на те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , була складена із порушеннями, які серед інших також є підставою для скасування оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку що оскаржувану постанову слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Сукупність встановленим судом обставин дають підстави до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 допустила зловживання правом на перевірку позивача, а дії інспектора будівельного нагляду свідчать про грубе порушення нею вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та свавільне здійснення контролюючих повноважень.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.
З огляду на наведені положення ст.245 КАС України, суд приходить до висновку що винесену відповідачем ОСОБА_2 , постанову слід також визнати протиправною.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.157 КАС України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Враховуючи викладене та у зв`язку з прийняттям рішення по вказаній справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.05.2020 по справі №465/2925/20, провадження № 2-аз/465/2/20.
VІ. Судові витрати
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 26.05.2020 року, позивачем було сплачено судовий збір за заявою про забезпечення позову у розмірі 631 грн., який підлягає присудженню на користь позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст.5, 8-10, 74-77, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Христини Романівни та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області, третя особа Мостиський РВ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити повністю.
Визнати дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Христини Романівни щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, - протиправними.
Скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Христини Романівни від 26 грудня 2019 року за №40/19/19-ф/пл, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративне правопорушення і призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу, а справу провадженням, - закрити.
Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.05.2020 по справі № 465/2925/20, провадження № 2-аз/465/2/20.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 631 (шістсот тридцять одну) гривню за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрала законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: с.Завада, Мостиського району Львівської області; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідачі:

Головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Христини Романівни, місцезнаходження: 79044, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 71;

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області; місцезнаходження: 79044, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 71;

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Мостиський РВ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), місцезнаходження 81300, м.Мостиська, вул.Галицька, 7, Львівської області.

Судове рішення виготовлено та підписано суддею в нарадчій кімнаті 16.09.2020 року