Справа № 168/365/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 168/365/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника, зобов`язання призначити та виплачувати пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 23.03.2020.

26 серпня 2020 року до суду від позивача надійшла заява від 20 серпня 2020 року про зміну позовних вимог, де позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у призначенні пенсії по віку та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по віку з 23.03.2020 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що її чоловік ОСОБА_2 помер внаслідок захворювання, яке отримав під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуваючи на військових зборах. Стверджує. що після смерті чоловіка не взяла повторний шлюб, досягла віку 50 років та має страховий стаж більше 20 років, а тому 16 березня 2020 року звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, надавши для цього всі необхідні документи.

Про те рішенням відповідача від 23.03.2020 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Відмову у призначенні пенсії позивач вважає протиправною, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с.44).

У відзиві відповідач позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 не мав статусу військовослужбовця у період участі у роботах , пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення №73 від 23.03.2020 про відмову позивачу у призначенні дострокової пенсії по віку. З врахуванням викладеного просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши докази та письмові пояснення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком надавши до заяви необхідні документи.

Про те рішенням відповідача від 23.03.2020 №73 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Позивач вважає,що має право на призначення їй дострокової пенсії на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач таке право позивача заперечує з огляду на те, що її покійний чоловік ОСОБА_2 не мав статусу військовослужбовця у період участі у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення №73 від 23.03.2020 про відмову позивачу у призначенні дострокової пенсії по віку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Отже, дружина військовослужбовця, яка не взяла повторний шлюб і котрий у період проходження військової служби ліквідовував наслідки аварії на ЧАЕС та набув захворювання, що призвело до смерті, має право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Згідно довідок Старовижівського районного військового комісаріату від 09.04.2003 №86, 11.04.2003 №89, ОСОБА_2 , під час аварії на Чорнобильській атомній електростанції 04.08.1987 було призвано на військові збори по ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, де він перебував до 27 серпня 1987 року (а.с.21-22).

Згідно експертного заключення Львівської регіональної експертної комісії від 06.03.2003 №8182, встановлений діагноз ОСОБА_2 пухлина головного мозку (астроцитома), пов`язаний з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС (а.с.23).

ОСОБА_2 була визначена група інвалідності ІІ ступеня, втрата працездатності 80%, витяг з акту ЛТЕК від 01.04.2003 №030450 (а.с,24-25).

Згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.10).

Відповідно до заключення МСЕК від 12.09.2003 №122, смерть ОСОБА_2 пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с.26).

Позивач є дружиною померлого ліквідатора наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.16) та посвідченням № НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно паспорта серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

ОСОБА_1 повторно заміж не вийшла, що підтверджено довідкою Старовижівської селищної ради від 13.03.2020 №330(а.с.19).

Отже на дату звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 досягла віку 56 років 11 місяців 29 днів, пенсійним органом визначений її страховий стаж у 41 рік 1 місяць 12 днів, є дружиною померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, повторно заміж не вийшла.

Щодо твердження відповідача, що померлий ОСОБА_2 не був військовослужбовцем суд зазначає наступне.

Відповідно до примітки статті 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Отже, військовозобов`язані, які призивались на військові збори у 1987 році для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відносяться до військовослужбовців.

Згідно військового білета серії НОМЕР_4 був військовозобов`язаним та призваний для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовозобов`язаний, про що свідчать довідки військового комісаріату.

Враховуючи викладене суд вважає, що ОСОБА_1 на день звернення до пенсійного органу набула права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Оскільки предметом судового розгляду є не дії відповідача, а рішення про відмову у призначенні пенсії, суд з врахуванням положень статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, визнає протиправним та скасовує рішення пенсійного органу про відмову у призначенні її пенсії за віком та зобов`язує пенсійний орган призначити і виплачувати позивачу пенсію за віком з дати звернення з заявою до відповідача, з 16.03.2020 року.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід присудити на користь позивача здійснений позивачем і документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у сумі 840,80 грн., сплачений згідно квитанції від 23 липня 2020 року №1-139 К за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.43).

Керуючись статтями 243 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області оформлене протоколом про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 23 березня 2020 року №73 визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 16 березня 2020 року у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука 22 В, ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_5 ) 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук