Справа № 520/3286/2020
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 р. № 520/3286/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - Савіна О.С.,

представника відповідача - Ткаченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172048, винесену 17.12.2019 начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Шатохіна Є.А. про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172049, винесену 17.12.2019 начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Шатохіна Є.А. про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 грн;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Харківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 17 грудня 2019 року начальником управління Укртрансбезпеки у Харківській області винесені постанови про застосування адміністративно-господарських санкцій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Поряд із тим, позивач не погоджується із постановами про стягнення адміністративно-господарського штрафу, оскільки про час і місце розгляду справ про порушення позивач не повідомлявся. Отже, позивачу взагалі не було відомо про розгляд його справ. Крім того, доказів зважування транспортного засобу відповідачем не надано.

Ухвалою суду від 10.04.2020 відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 10.06.2020 розгляд даної справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою судді від 10.09.2020 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що під час перевірки транспортних засобів VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ПП, модель WECON AW 218L-SL, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки KRONE, модель AZW18, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 встановлено перевищенням вагових параметрів вказаних транспортних засобів. Згідно наданих свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та товарно-транспортних накладних встановлено, що автомобільним перевізником є позивач. Співробітниками Управління Укртрансбезпеки проводився документальний габаритно-ваговий контроль, який передбачено Порядком № 879 та який не вимагає проведення зважування транспортного засобу на спеціальному обладнанні. За результатами габаритно-вагового контролю встановлено, що транспортний засіб VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ПП, модель WECON AW 218L-SL, номерний знак НОМЕР_2 важить 48,61 т при нормативно допустимій нормі 40 т, а транспортний засіб VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки KRONE, модель AZW18, номерний знак НОМЕР_4 важить 49,15 т при нормативно допустимій нормі 40 т. У водіїв були відсутні дозволи, які дають право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів. Крім того, зазначив, що до адміністративно-господарської відповідальності в даному випадку притягнуто саме суб`єкта господарювання Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , а не фізичну особу ОСОБА_1 , а тому вся поштова кореспонденція направлялась на адресу реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні матеріали, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області у період з 04.11.2019 по 10.11.2019 та направлення на перевірку від 04.11.2019 № 018910, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області 05.11.2019 проводилась рейдова перевірка на 60 км автодороги Р-46 "Харків-Охтирка".

У межах вказаних заходів відповідачем зупинено транспортний засіб марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ПП, модель WECON AW 218L-SL, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортний засіб марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки KRONE, модель AZW18, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Водій транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ПП, модель WECON AW 218L-SL, номерний знак НОМЕР_2 надав до перевірки посадовими особам Управління Укртрансбезпеки наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_10; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (тягача) марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепу) марки ПП, модель WECON AW 218L-SL, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_6 ; товарно-транспортну накладну № 121 від 05.11.2019.

Водій транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки KRONE, модель AZW18, номерний знак НОМЕР_4 надав до перевірки посадовими особам Управління Укртрансбезпеки наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (тягача) марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_3 , серії НОМЕР_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепу) марки KRONE, модель AZW18, номерний знак НОМЕР_4 , серії НОМЕР_9 ; товарно-транспортну накладну № 120 від 05.11.2019.

З наданих свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та з товарно-транспортних накладних встановлено, перевізником є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ПП, модель WECON AW 218L-SL, номерний знак НОМЕР_2 встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з причепом становила 48,61 т при нормативно допустимій нормі 40 т.

Вказані результати габаритно-вагового контролю зафіксовано у довідці № 0007216 від 05.11.2019.

Також, за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт № 190960 від 05.11.2019, з яким водія ОСОБА_1 ознайомлено, проте він відмовився від підпису та дачі письмових пояснень по суті виявлених порушень, про що інспекторами зроблено запис у відповідній графі акту.

Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксований в акті проведення перевірки №0023118 від 05 листопада 2019 року.

За результатами вагового контролю транспортного засобу VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки KRONE, модель AZW18, номерний знак НОМЕР_4 встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з причепом становила 49,15 т при нормативно допустимій нормі 40 т.

Вказані результати габаритно-вагового контролю зафіксовано у довідці № 0007217 від 05.11.2019.

Також, за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт № 190961 від 05.11.2019, з яким водія ОСОБА_3 ознайомлено, проте він відмовився від підпису та дачі письмових пояснень по суті виявлених порушень, про що інспекторами зроблено запис у відповідній графі акту.

Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксований в акті проведення перевірки №0023119 від 05 листопада 2019 року.

Розгляд справ про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт проводився в Управлінні Укртрансбезпеки у Харківській області 17 грудня 2019 року, про що Фізичну особу-підприємцю ОСОБА_1 направлено повідомлення за адресою, зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань - 64300, Харківська область, місто Ізюм, провулок Красногірський, будинок 4-Г.

Однак, на розгляд справи уповноважена особа від позивача не прибула, жодних письмових пояснень або доказів він також не надав.

За результатами розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 начальником управління Укртрансбезпеки у Харківській області прийнято постанову за № 172048 від 17 грудня 2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн та постанову за № 172049 від 17 грудня 2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаними постановами, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), Законом України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року №2862-IV (далі - Закон №2862-IV), Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі - Закон №2344-III), Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 (далі - Постанова №198), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила №1306), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).

Частиною другою статті 29 Закону №3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою статті 6 Закону №2344-IІІ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до пункту 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку №1567).

При цьому, за приписами пункту 13 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно із пунктом 14 зазначеного Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до абзацу 1 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Управлінню Укртрансбезпеки в Харківській області надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до вимог статті 33 Закону №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу частиною четвертою статті 48 Закону №2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до вимог абзацу 1 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 (далі - Порядок №879).

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - посадові особи Укртрансінспекції), працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування визначає Порядок, затверджений спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207 (далі Порядок №1007/1207).

Згідно з пунктом 4 Порядку №1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, серед іншого, визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31 1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку.

Пункти 5 6 даного Порядку визначають повноваження працівників підрозділів МВС та Служби автомобільних доріг.

Пунктами 16, 18 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, відповідно до вимог пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Із наведеного випливає, що дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковими при здійсненні перевезень великоваговими чи великогабаритними транспортними засобами, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативно допустимі.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ПП, модель WECON AW 218L-SL, номерний знак НОМЕР_2 , які зареєстровано за позивачем встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з причепом становила 48,61 т, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 121, де у відомостях про вантаж зазначено - насіння соняшника 48,61 т (17,56 т тара, 31,05 т нетто), при нормативно допустимій нормі 40 т.

Крім того, за результатами вагового контролю транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки KRONE, модель AZW18, номерний знак НОМЕР_4 встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з причепом становила 49,15 т, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 120, де у відомостях про вантаж зазначено - насіння соняшника 49,15 т (17,46 т тара, 31,69 т нетто), при нормативно допустимій нормі 40 т.

Отже, матеріалами справи підтверджується той факт, що 05 листопада 2019 року належні позивачу транспортні засоби марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ПП, модель WECON AW 218L-SL, номерний знак НОМЕР_2 та марки VOLVO, модель FH 12, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки KRONE, модель AZW18, номерний знак НОМЕР_4 рухались автомобільними дорогами з перевищенням встановлених вагових обмежень, при цьому у водіїв даних транспортних засобів були відсутні дозволи, які дають право на рух вказаними автомобілями з перевищенням маси.

Водночас, посилання позивача на те, що зважування транспортного засобу здійснено із порушенням технічних умов ваг та методики, що унеможливлює встановлення фактичних вагових параметрів транспортного засобу та відповідно встановлення факту порушення, суд оцінює критично, оскільки Порядком №879 не передбачено необхідності застосування певної методики зважування, так як пункт 19 даного Порядку, який передбачав обов`язок Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, виключено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 671.

Пунктом 4 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 5-1 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Пунктом 6 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Таким чином, при здійсненні документального габаритно-вагового контролю позивача Укртрансбезпеки не використовували вимірювальне і зважувальне обладнання, оскільки для документального габаритно-вагового контролю достатньо документів на вантаж та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Щодо тверджень позивача про порушення його права бути присутнім при розгляді справи, то суд зазначає наступне.

В силу вимог пунктів 25-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

З матеріалів справи вбачається, що Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області направлено повідомлення про розгляд справ про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт за адресою, зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань - 64300, Харківська область, місто Ізюм, провулок Красногірський, будинок 4-Г.

Повідомлення не вручені позивачу, про що на конверті проставлено відмітку "За закінченням терміну зберігання".

Поряд із тим, судом встановлено, що згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті "Укрпошта" копії повідомлень направлено на адресу позивача 22.11.2019, 23.11.2019 повідомлення надійшло до відділення зв`язку, проте 26.11.2019 не вручено під час доставки.

Таким чином, позивач мав можливість отримати дане повідомлення з 26.11.2019, проте вказаним правом не скористався.

Пунктом 27 Порядку № 1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17, яка відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються при застосуванні норм права.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області не вірно зазначено адресу місця проживання позивача, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не міг отримати поштову кореспонденцію, оскільки до адміністративно-господарської відповідальності в даному випадку притягнуто саме суб`єкта господарювання Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , а не фізичну особу ОСОБА_1 , а тому вся поштова кореспонденція направлялась на адресу реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань.

Крім того, довідки, надані позивачем до матеріалів справи щодо місця проживання ОСОБА_1 складено КП "Благоустій міста Ізюма". Вказані довідки не є належним доказом місця реєстрації у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , а лише вказують на місце мешкання особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та враховуючи встановлені в ході рейдової перевірки порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172048 від 17.12.2019 та № 172049 від 17.12.2019 є законними та обґрунтованими.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій при проведенні рейдової перевірки та прийняття оскаржуваних постанов, у зв`язку зі чим, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7пов., кім.42, м. Харків, 61022), Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, просп. Перемоги, б. 14, код 39816845) - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 21 вересня 2020 року.

Суддя С.О.Чудних