Справа № 200/10025/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року справа № 200/10025/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.О., за участю представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року (повний текст складено 16 жовтня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/10025/19-а (суддя в 1 інстанції Циганенко А.І.) за позовом Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового-повідомлення рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового-повідомлення рішення № від 14 березня 2019 року на суму 7800,52.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що податкове повідомлення-рішення винесено з порушенням строків, що передбачені пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, з огляду на які граничний строк, протягом якого контролюючий орган мав право визначити суму штрафних санкцій по деклараціям з екологічного податку за 1 квартал 2015 року до 09 травня 2018 року, а за 2 квартал 2015 року до 09 серпня 2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 200/10025/19-а позовні вимоги задоволено, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Ш № на суму 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень 52 копійки, прийняте 14 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області.(арк.справи 67-69)

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що доводи позивача є безпідставними, а акт перевірки № 121/05-99-49-08/34032208 від 14.02.2019 року та оскаржуване податкове повідомлення рішенні, яке складено на підставі вказаного акту, є правомірними та законними виходячи з того, що, на думку відповідача, позивачем порушено норми Податкового кодексу України.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 200/10025/19-а було допущено заміну відповідача Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області на Головне управління державної податкової служби у Донецькій області (далі відповідач).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - Державне підприємство Шахтоуправління Південнодонбаське №1 як платник податків є платником екологічного податку. Платник податків мав податковий борг з вказаного податку.

14 лютого 2019 року відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питань сплати узгодженого податкового зобов`язання з екологічного податку за І-ІІІ квартали 2015 року (декларація за І квартал 2015 року від 16 квітня 2015 року №, за ІІ квартал 2015 року від 15 липня 2015 року №), за результатами якої складено акт від 14 лютого 2019 року №121/05-99-49-08/34032208 (а.с.15-16).

Актом перевірки встановлено, порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з екологічного податку за І-ІІІ квартали 2015 року протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 та пунктом 250.2 статті 250 Податкового кодексу України, а саме: граничний термін сплати зобов`язання за декларацією за І квартал 2015 року від 16 квітня 2015 року № до 20 травня 2015 року, граничний термін сплати зобов`язання за декларацією за ІІ квартал 2015 року від 15 липня 2015 року № до 19 серпня 2015 року, граничний термін сплати зобов`язання за декларацією за ІІ квартал 2015 року від 19 серпня 2015 року № до 19 серпня 2015 року, граничний термін сплати зобов`язання за декларацією за ІІІ квартал 2015 року від 27 липня 2015 року № до 27 листопада 2015 року, дата сплати за всіх зобов`язань 07 лютого 2019 року, дні затримки сплати 1359, 1268, 1268, 1168 календарних днів відповідно.

Зроблено висновок про порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57, пункту 250.2 статті 250 Податкового кодексу України.

14 березня 2019 року на підставі вказаного акту прийнято податкове повідомлення-рішення форми Ш №, яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 1359, 1268 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 39002,58 гривень позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 7800,52 гривень (у розмірі 20%) (арк.справи 17).

26 травня 2019 року рішенням Державної фіскальної служби України №24670/6/99-99-11-06-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Питання екологічного податку врегульовано розділом VІІІ Податкового кодексу України (статті 240 250 Кодексу).

Відповідно до пункту 250.2 статті 250 ПК України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Позивач мав податковий борг з екологічного податку.

Згідно з пунктом 111.2 статті 111, пунктом 113.3 статті 113, пунктом 116.1 статті 116 ПК України за порушення законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлюється фінансова відповідальність, яка застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, яка регулює питання порушення правил сплати (перерахування) податків, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Оскаржене податкове повідомлення-рішення винесено за порушення, що були встановлено в ході камеральної перевірки.

За приписами абзацу другого підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України предметом камеральної перевірки також може бути […] своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.3 статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України, якою встановлені строки давності та їх застосування, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 Кодексу визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:

- податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;

- посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Існування щодо позивача обставин, про які йдеться в пункті 102.2 статті 102 ПК України, судом не встановлено.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Граничний строк подання платником податків податкової декларації з екологічного податку за І квартал 2015 року 10 травня 2015 року (граничний строк сплати податкового зобов`язання 20 травня 2015 року), за ІІ квартал 2015 року 09 серпня 2015 року (граничний строк сплати податкового зобов`язання 19 серпня 2015 року), і з огляду на вказані положення законодавства відповідач мав право провести камеральну перевірку платника податків не пізніше закінчення 1095 днів з вказаної дати.

В порушення вимог законодавства контролюючий орган поза межами встановлених ПК України строків (1095 днів) 14 лютого 2019 року провів камеральну перевірку позивача та за її результатами 14 березня 2019 року застосував штраф, а отже вийшов за межі наданих повноважень.

Вищезазначений правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №824/760/17 та від 28.11.2018 року у справі №808/2282/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи уточненої апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому уточнену апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 200/10025/19-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 200/10025/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць