Справа № 813/1091/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 813/1091/18 пров. № А/857/8629/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року, головуючий суддя - Карп`як О.О., ухвалене о 14:42 год. у м. Львові, повний текст якого складено 26.06.2020 року, у справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, треті особи - Міністерство культури та інформаційної політики України, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання протиправним і скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року позивач - ОСББ «Свєнціцького-16» звернулося в суд з позовом до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської ОДА, треті особи - Міністерство культури та інформаційної політики України, Управління охорони історичного середовища Львівської МР, ОСОБА_1 , в якому просило визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 20 листопада 2017 року № 56-ос «Про внесення до Переліку об`єктів культурної спадщини щойно виявлених пам`яток».

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що при виданні оскарженого наказу не було взято до уваги наявність, починаючи з травня 2016 року, та погодженого як Львівською обласною державною адміністрацією, так і Міністерством культури України історико-містобудівного обґрунтування будівництва багатоквартирного житлового будинку на вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові. Вказувало, що облікова документація (в т.ч. облікова картка об`єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини) на житловий будинок складена без залучення та без урахування інтересів позивача, а також така документація не відповідає вимогам керівних нормативно-правових актів галузі. Відповідачем не забезпечено дотримання Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року № 158. Також, відповідачем не враховано факту невідповідності житлового будинку критеріям, зазначеним у Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1760 (п.п. 7 та 8).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Свєнціцького-16 задоволено повністю - визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 20.11.2017 року № 56-ос Про внесення до Переліку об`єктів культурної спадщини щойно виявлених пам`яток.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації задоволено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року у справі № 813/1091/18 скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» - відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» задоволено; постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року скасовано; справу № 813/1091/18 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, треті особи: Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Міністерство культури України, про визнання протиправним і скасування наказу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд, скасовуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції у своїй постанові зазначив, що серед аргументів позовної заяви зазначено, що відповідачем не враховано (з огляду, зокрема, на технічний стан) факту невідповідності житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького, 16 критеріям, зазначеним у Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1760. Вказане питання має значення для вирішення спору по суті, проте, суд не призначив експертизу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 20.11.2017 року № 56-ос «Про внесення до Переліку об`єктів культурної спадщини щойно виявлених пам`яток».

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що проведена експертиза будинку по вул. Свєнціцького, 16 у м. Львові - пам`ятки архітектури місцевого значення виконана неналежним чином і не може бути взята до уваги при розгляді у даному спорі.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи - Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради підтримали подану апеляційну скаргу, вважають оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримали доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10 травня 1982 року складено Акт загального огляду житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. 30 років Перемоги ( на даний час - вул. І. Свєнціцького), 16, згідно з яким знос частин та конструкцій житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького, 16 становить 30 - 50%, а сам житловий будинок потребує комплексного капітального ремонту.

06 липня 2007 року Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видано наказ за № 317 відповідно до якого вказаний житловий будинок знято з балансу Львівської міської ради.

28 листопада 2013 року проведено державну реєстрацію юридичної особи, у власності та управлінні якої перебуває житловий будинок - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16».

09 вересня 2014 року видано свідоцтво (індексний номер: 26566949) та проведено державну реєстрацію права власності позивача на земельну ділянку (загальна площа 0,0977 га, кадастровий номер: :07:004:0040, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16.

Як видно зі звіту Львівського філіалу Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІ Проектреконструкція" про технічне обстеження та висновки "Визначення технічного стану житлового будинку на вулиці Свенціцького, 16 у місті Львові" (замовлення 7.1.098-ТВ-2015; 2015 рік): а) обстеженням житлового будинку встановлено, що основні несучі конструкції і елементи знаходяться в загальному в незадовільному, частково ветхому технічному стані; б) середньозважений фізичний знос житлового будинку складає 69,00%; в) існує загроза створення аварійної ситуації з місцевим обвалом окремих ділянок конструктивних елементів житлового будинку внаслідок значних руйнувань та деформацій; г) питома вага ремонту житлового будинку при виявлених пошкодженнях становить 79,60% відносно відновної вартості об`єкта (при такій значній питомій вартості ремонту виконання ремонтно-відновлювальних робіт житлового будинку недоцільне).

19 січня 2016 року Відділом охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації направлено листа позивачу за № 4/35, яким погоджено історико-містобудівне обґрунтування будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним гаражем на вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові, виконане Приватним підприємством "Ярко і К".

Відповідно до листа відповідача від 17 травня 2016 року за №16-655 вказаний житловий будинок не є об`єктом культурної спадщини (пам`яткою архітектури) м. Львова.

18 травня 2016 року Міністерством культури України направлено листа позивачу за № 406/10/61-16, яким також погоджено історико-містобудівне обґрунтування будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним гаражем на вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові, розроблене Приватним підприємством "Ярко і К".

Виходячи з погодженого історико-містобудівного обґрунтування будівництва багатоквартирного житлового будинку на вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові вказаний житловий будинок належить до категорії фонової забудови та відноситься до числа запущених і перебуває в аварійному стані.

18 травня 2016 року Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради направлено листа позивачу за № 04-997 з якого видно, що житловий будинок до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини не внесено.

Згідно з листом Міністерства культури України від 26 травня 2016 року № 1775/10/13-16 житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16 не занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України ні як пам`ятка місцевого значення, ні як пам`ятка національного значення та не включений до списків (переліків) пам`яток історії та культури республіканського значення відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури"; подання про занесення житлового будинку до Державного реєстру нерухомих пам`яток України від місцевого органу охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації до Міністерства культури України не надходило.

30 листопада 2017 року набрала законної сили постанова Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2017 року у справі № 461/2948/17 (за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Свєнціцького-16" до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, третя особа - Львівська міська рада, про визнання протиправними бездіяльності та рішення, а також про зобов`язання вчинити дії), котрою встановлені наступні преюдиціальні факти:

- 12 лютого 2015 року позивач звертався до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради через Центр надання адміністративних послуг (вх. № 2-2234/АП) із заявою від 11 лютого 2015 року № 14, у якій просив надати висновок про історико-містобудівне обґрунтування розміщення об`єкта нового будівництва, багатоквартирного житлового будинку, на території історичного ареалу м. Львова за адресою: вул. І. Свєнціцького, 16;

- 30 березня 2015 року у відповідь на заяву позивача від 11 лютого 2015 року № 14 (вх. № 2-2234/АП від 12 лютого 2015 року) Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради листом за № 04-673 повідомлено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Свєнціцького-16", що подане на розгляд історико-містобудівне обґрунтування було розглянуто на засіданні консультативної ради при Управлінні охорони історичного середовища Львівської міської ради (протокол № 77 від 25 березня 2015 року). Згідно з рішенням ради, згадане історико-містобудівне обґрунтування необхідно доопрацювати з врахуванням ряду зауважень та рекомендацій;

- 14 листопада 2016 року позивач звертався до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради через Центр надання адміністративних послуг (вх. № 3-О-73114/АП-04) із заявою від 14 листопада 2016 року, у якій просив надати висновок про можливість та умови здійснення містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень на території історичного ареалу міста у разі реалізації намірів забудови земельної ділянки щодо об`єктів, реконструкція яких здійснюється на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки: багатоквартирний житловий будинок з підземним паркінгом та з вбудованим приміщенням комерційного призначення за адресою: вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові;

- 22 грудня 2016 року у відповідь на заяву позивача від 14 листопада 2016 року (вх. № 3-О-73114/АП-04 від 14 листопада 2016 року) Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради листом за № 04-2979 повідомлено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Свєнціцького-16" про неможливість надати позитивну відповідь на звернення з огляду на те, що по-перше, згідно з ухваленим рішенням консультативної ради з питань охорони культурної спадщини при Управлінні охорони історичного середовища Львівської міської ради (протокол № 92 від 30 листопада 2016 року) проектована новобудова не вписується у сформоване архітектурне середовище вулиці через її надмірну висотність, а, по-друге, не враховано рішення консультативної ради від 25 березня 2015 року (протокол № 77) в частині збереження існуючого стилевого будинку (за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16 ).

Листом від 14 квітня 2017 року № 04/1032 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради скерувало відповідачеві (для розгляду на засіданні консультативної ради з питань охорони культурної спадщини) облікову документацію на будинок за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16 в складі: облікової картки об`єкта культурної спадщини та акта огляду технічного стану об`єкта культурної спадщини.

03 травня 2017 року на засіданні Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини у Львівській області при Департаменті архітектури та розвитку містобудування облдержадміністрації (протокол № 4) було запропоновано виготовити історичну довідку на житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16, рекомендовано зазначений об`єкт до внесення в Державний реєстр нерухомих пам`яток України та Перелік щойно виявлених пам`яток архітектури, а також вирішено скерувати облікову документацію на розгляд науково-методичної ради Міністерства культури України.

20 листопада 2017 року видано наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації № 56-ос "Про внесення до Переліку об`єктів культурної спадщини щойно виявлених пам`яток", яким внесено будинок по вул. Свєнціцького, 16 до вказаного Переліку.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що видаючи наказ від 20.11.2017 року № 56-ос «Про внесення до Переліку об`єктів культурної спадщини щойно виявлених пам`яток» відповідач не звернув уваги на відсутність факту підтвердження відповідності житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , критеріям, передбаченим Порядком визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760, проігнорував наявність належної та повної облікової документації (облікової картки, короткої історичної довідки, акту технічного стану об`єкта), не забезпечив заходів, спрямованих на дотримання прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а відтак дійшов передчасних висновків про віднесення вказаного житлового будинку до числа щойно виявлених об`єктів культурної спадщини і, як наслідок, безпідставно вніс згаданий житловий будинок до Переліку об`єктів культурної спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 2.1., 2.3., 2.4. Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 року № 158 (далі - Порядок №158), виявлення об`єктів культурної спадщини включає: натурне обстеження (дослідження), історико-архівні і бібліографічні дослідження, визначення предмета охорони, встановлення ступеня схоронності, первісного призначення, сучасного використання, фотофіксацію (у разі необхідності графічну фіксацію), виготовлення короткої історичної довідки та облікової картки. На виявлені об`єкти культурної спадщини складається облікова картка об`єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Виявлення об`єктів культурної спадщини, складання на них облікової картки, короткої історичної довідки, акта технічного стану забезпечують органи охорони культурної спадщини Автономної Республіки Крим, органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад населених пунктів, занесених до Списку історичних населених місць України, відповідно до їх повноважень, зокрема виконують функції замовника та укладають з цією метою контракти на виявлення, дослідження об`єктів культурної спадщини з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини, а також одержання нової інформації про ці об`єкти.

Відповідно до п. 3.1. Порядку №158 облікова картка об`єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини подаються за місцезнаходженням таких об`єктів на розгляд науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, консультативних рад органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та наукової (вченої) ради установи, організації, діяльність якої пов`язана з охороною культурної спадщини, які оцінюють відповідність кожного об`єкта критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1760.

Пунктом 3 Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1760 (далі - Порядок №1760), передбачено, що облікова документація на щойно виявлені об`єкти культурної спадщини включає облікову картку, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану.

Як слідує з п.п. 7, 8 Порядку №1760, об`єкти культурної спадщини національного значення є особливою історичною або культурною цінністю і повинні відповідати критерію автентичності, а також одному з таких критеріїв: мали значний вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва країни; безпосередньо пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей; репрезентують шедевр творчого генія, стали етапними творами видатних архітекторів чи інших митців; були витворами зниклої цивілізації чи мистецького стилю. Критерій автентичності означає, що пам`ятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні культурні нашарування. Об`єкти культурної спадщини місцевого значення повинні відповідати критерію автентичності, а також одному з таких критеріїв: мали вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону; пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей певного населеного пункту чи регіону; є творами відомих архітекторів або інших митців; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи.

Згідно із п. 3.2. Порядку № 158, за результатами оцінки виявлених об`єктів культурної спадщини оформлюється протокол, в якому зазначається, яким саме критеріям відповідає (не відповідає) кожен об`єкт культурної спадщини. Протокол є підставою для занесення (незанесення) об`єкта культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини, який ведеться за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Приймаючи оскаржений наказ, відповідача керувався тим, що зазначений об`єкт культурної спадщини за видом архітектури та категорією місцевого значення є такий, що відповідає критеріям, визначеним пунктом 8 Порядку № 1760: зберіг свою автентичність, мав вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону.

Колегія суддів зазначає, що об`єкти культурної спадщини місцевого значення повинні відповідати критерію автентичності, а також одному з таких критеріїв: мали вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону; пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей певного населеного пункту чи регіону; є творами відомих архітекторів або інших митців; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи.

Критерій автентичності означає, що пам`ятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні культурні нашарування

Суд не має спеціальних знань, щоб встановити факт відповідності чи невідповідності житлового будинку критеріям, зазначеним у Порядку №1760.

З листа Міністерства юстиції України від 21.12.2019 року № 48278/43893-33- 19/9.2.2, право на проведення судової мистецтвознавчої експертизи мають експерти Київського та Харківського науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України.

Листом від 20.12.2019 року № 5653/3630-08-19 Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повідомив про неможливість проведення відповідних досліджень у зв`язку з відсутністю фахівців з даного виду досліджень.

Як слідує з листа від 23.12.2019 року № 11/01-13/17975-19, Київський науково- дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повідомив про неможливість проведення відповідних досліджень.

Як видно з листа від 13.01.2020 року № 6/05-28/9/20, Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України повідомив про неможливість проведення відповідних досліджень.

10.01.2020 року позивачем подано заяву до експерта на проведення будівельно технічної експертизи.

10.03.2020 року складено висновок експерта №10/01/20 судової будівельно технічної експертизи по заяві позивача, на розгляд експерта поставлені наступні питання:

1.Чи відповідає будинок за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , за своїми об`ємно-планувальними рішеннями первинному проектному плану даного будинку (Plan domu mieszkalnego), датованому 1895 роком? Якщо не відповідає, то у чому полягають невідповідності?

2.Чи проводилися у будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 ? з моменту його спорудження перепланування, реконструкції та/або перебудови (зокрема, добудови)? Якщо так, то:

2.1 що саме проводилося і яким чином це вплинуло на будинок?

2.2.яким чином на будинок за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 вплинула його трансформація (перетворення) на багатоквартирний житловий будинок?

2.3.чи було створено внаслідок цього нову річ (нові речі)?

3.Чи відповідає будинок за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?

4.Який технічний стан (ступінь фізичного зношення) будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 ? Які конструктивні елементи будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 не придатні до подальшої безпечної експлуатації?

5.Чи є будинок за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 аварійним?

10.01.2020 року складено висновок експерта № 10/01/20 судової будівельно-технічної експертизи по заяві голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» Скробацького І.В., наступного змісту:

1. Планування будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , функціональне призначення його окремих приміщень, техніко-економічні показники (площа забудови, загальна кількість квартир та приміщень, площа житлового будинку та площа забудови), а також окремі конструктивні елементи будинку не відповідають за своїми об`ємно - планувальними рішеннями первинному проектному плану даного будинку (Plan domu mieszkalnego), датованому 1895 роком.

Невідповідності полягають у наступному:

- згідно наданого на дослідження Акту «Общего осмотра жилого дома» №16 по вул. 30р. Перемоги, м. Львів , від 10.05.1982 року, а також технічного паспорту від 20.09.2009 року, об`єкт дослідження є багатоквартирним будинком зблокованого типу, в якому розміщено чотири квартири, на відміну від об`ємно-планувального рішення первинного проекту (Plan domu mieszkalnego), яким передбачено одноквартирний будинок;

- у підвальному поверсі наявні наступні невідповідності об`ємно-планувальним рішенням первинного проекту: наявний додатковий вихід з цокольного поверху на приквартирну ділянку через приміщення 2-7; це приміщення не було передбачено об`ємно-планувальним рішенням первинного проекту. Також в несучих стінах цокольного поверху з приміщення 2-7 наявні три дверних проєми та один віконний, що виходить на фасад вул. Свєнціцького L, яких так само не передбачено первинним проектом; наявний додатковий вихід з цокольного поверху на приквартирну ділянку через приміщення II, а також через приміщення VI, що не було передбачено первинним проектом; наявний дверний отвір, що сполучає приміщення III та V цокольного поверху, не передбачений первинним проектом; відсутній вихід (сходовий марш) з цокольного поверху на перший поверх, який передбачався первинним проектом; наявні три прольоти склепінчастих перекрить цокольного поверху замість передбачених первинним проектом двох, в кімнатах №№ 4-5 та №№ 6-7 цокольного поверху, приміщення 2-1 та 2-2 згідно технічного паспорту; склепінчасте перекриття у приміщеннях №№ 11 та 12 цокольного поверху влаштовано впоперек приміщень, натомість згідно первинного проекту склепіння передбачено вздовж цих приміщень; відсутні частини стін (перегородок) цокольного поверху, передбачені об`ємно - планувальним рішенням первинного проекту, між кімнатами з умовним позначенням: № 2 та № 3; № 4 та № 5; № 6 та № 7; № 13 та № 14, які передбачались товщиною 45 см; наявна ніша (потоншення) в стінах цокольного поверху між кімнатами №№ 4-6 та №№ 5-7, яка не передбачалась первинним проектом, приміщення 2-1 та 2-2 згідно технічного паспорту; відсутній дверний отвір, передбачений первинним проектом, який повинен був сполучати приміщення № 12 та № 14 цокольного поверху; влаштовано перегородки, що розділяють приміщення № 10 цокольного поверху на три приміщення;

- на першому поверсі наявні наступні невідповідності об`ємно - планувальним рішенням первинного проекту: відсутні передбачені первинним проектом сходи та вхід з двору в приміщення №1, а також змінено фасад, на якому відсутні дерев`яні елементи декору зовнішніх стін приміщення № 1, приміщення 4-5 згідно технічного паспорту; наявна дерев`яна тераса ліворуч головного входу в будинок (у приміщення №5), влаштована на металевих стійках, яка не передбачена первинним проектом; наявна цегляна прибудова більших розмірів ніж передбачено первинним проектом, приміщення №№ 12, 13, приміщення 3-4 згідно технічного паспорту; наявне прибудоване приміщення №14 та площадка, з якої влаштовано вхід в квартиру 36 , що не передбачено об`ємно-планувальним рішенням первинного проекту, приміщення 36-6 згідно технічного паспорту; внутрішнє планування приміщень не відповідає об`ємно-планувальним рішенням первинного проекту, планування змінено шляхом влаштування нових внутрішніх перегородок та закладення цеглою окремих дверних отворів;

- відповідність конструкцій даху будинку об`ємно-планувальним рішенням первинного проекту не вдалось встановити, оскільки дах повністю зруйновано.

2. У будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , виявлено ряд змін, які містять ознаки виконання наступних робіт:

- перепланування, а саме: розбирання перегородок (відсутня значна частина перегородок цокольного поверху, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів (влаштовано приміщення № 1 з виходом на приквартирну ділянку, приміщення 2-7 згідно технічного паспорту);

- реконструкції, а саме: змінено геометричні розміри об`єкту дослідження (шляхом перебудови приміщень №№ 12, 13, добудови приміщення №14 та площадки, з якої влаштовано вхід в квартиру 36 , а також змінено функціональне призначення окремих приміщень та будинку в цілому, оскільки згідно об`ємно-планувального рішення первинного проекту об`єкт дослідження запроектовано одноквартирним, тобто комплекс взаємопов`язаних приміщень для проживання однієї сім`ї, натомість згідно Акту «Общего осмотра жилого дома» №16 по вул. 30р. Перемоги, м. Львів , від 10.05.1982 року, а також технічного паспорту станом на 20.09.2009 року, об`єкт дослідження - багатоквартирний (чотири квартири) з окремими входами у квартири та окремими комплексами взаємопов`язаних приміщень.

Внаслідок виконання робіт з перепланування, реконструкції з добудовою та перебудовою у будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , було змінено загальні геометричні розміри будинку шляхом виконання перебудови (приміщення першого поверху № 12) та добудови (приміщення першого поверху № 14), влаштовано додаткові виходи з будинку (приміщення цокольного поверху №№ 1, 8, 14), виконано внутрішнє перепланування із зміною функціонального призначення окремих приміщень, внаслідок чого будинок трансформувався (перетворився) на багатоквартирний.

Трансформація (перетворення) будинку на багатоквартирний (чотири квартири) V вплинула на зміну об`ємно-планувального рішення первинного проекту (Plan domu mieszkalnego), а також на зміну загальних геометричних розмірів, кількості приміщень та площі об`єкту дослідження. Внаслідок трансформації (перетворення) в будинку було утворено чотири окремі комплекси взаємопов`язаних приміщень (квартири), кожен з яких використовувався для проживання однієї сім`ї різного чисельного складу. Згідно технічного паспорту кожен окремий комплекс приміщень включає: не менше однієї житлової кімнати, кухню, ванну кімнату (або вбиральню), туалет (або суміщений санвузол), а також передпокій (у вигляді коридору або сходової). Для квартир № 2 та № 36 передбачено окремі виходи на приквартирну ділянку, а для квартир №3 та № 4 влаштовано окремий вихід через «передпокій» спільного користування у вигляді сходової з якої влаштовано також вихід на горище.

Внаслідок виконаних робіт по реконструкції з добудовою та перебудовою, за період експлуатації будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16, його об`ємно - планувальні рішення, зазначені в первинному проекті (Plan domu mieszkalnego), датованому 1895 роком, зазнали трансформації (перетворення), що вплинуло на зміну функціонального призначення будинку, його окремих приміщень, а також його фізичних характеристик (технічних показників) (геометричних розмірів, площі забудови, кількості кімнат та квартир), внаслідок чого створено «нову річ».

3. Будинок за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького, 16, не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Перелік невідповідностей вимогам діючих на даний час нормативно-правовим актам у галузі будівництва подано у таблиці 2.

4. Технічний стан будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16, згідно СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 - «Ветхий» (Стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий. Обмежене використання елементами будинку своїх функцій); ступінь фізичного зношення об`єкту дослідження, з врахуванням ступеня фізичного зношення окремих його конструктивних елементів, становить - 77,66%. До подальшої безпечної експлуатації непридатні наступні конструктивні елементи: фундаменти та цоколь; стіни; перегородки; перекриття; підлога; дах і покрівля (повністю зруйновані); вікна і двері; сходи; оздоблення; площадки; відмостка; карнизи; декор.

5. Будинок за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , в цілому згідно ДСТУ-Н Б В 1.2-18:2016 відноситься до категорії технічного стану «4» - аварійний. Експлуатація об`єкта заборонена.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи від 10.01.2020 року № 10/01/20 слід дійти висновку про те, що будинок за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , значною мірою не зберіг свою форму та матеріально-технічну структуру, оскільки ступінь фізичного зношення об`єкту дослідження, з врахуванням ступеня фізичного зношення окремих його конструктивних елементів становить - 77,66%, а його стан є аварійним, таким чином він не може відповідати критерію автентичності.

Як слідує з акта від 25.01.2017 року технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини: а) фундаменти не обстежувались у зв`язку із незабезпеченням доступу; б) конструкції даху не обстежувались через недоступність; в) інтер`єри житлового будинку не обстежували через відсутність доступу. Вищенаведене стверджується і наданою у матеріали справи фотофіксацією (без датування виконання фото) житлового будинку лише ззовні.

Таким чином, відповідачем не в повній мірі було встановлено факту підтвердження відповідності житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , критеріям, передбаченим Порядком № 1760

Також акт технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини, житлового будинку на вул. Свєнціцького І., 16 у м. Львові від 25.01.2017 року складений представником Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради за відсутності власника (користувача) об`єкта, однак участь такого передбачена самою формою акта, як документа.

Протокол відповідності житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , критерію автентичності від 14.12.2017 року № 8/17 не міг бути покладений в основу оскарженого наказу відповідача, оскільки такий наказ передував його складенню.

Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що відповідач не звернув уваги на відсутність факту підтвердження відповідності житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького І., 16 , критеріям, передбаченим Порядком № 1760, проігнорував наявність належної та повної облікової документації (облікової картки, короткої історичної довідки, акту технічного стану об`єкта) не забезпечив заходів, спрямованих на дотримання прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а відтак дійшов передчасних висновків про віднесення вказаного житлового будинку до числа щойно виявлених об`єктів культурної спадщини і, як наслідок, безпідставно вніс згаданий житловий будинок до Переліку об`єктів культурної спадщини, через що позовні є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі №813/1091/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 18.09.2020 року.