Справа № 160/11390/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро заяву Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання дій протиправними та скасування постанови, -
18.09.2020р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій позивач просить суд:
В обґрунтування вказаної заяви зазначалося, що на виконанні у Криворізькому районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження №62278390, відкрите на підставі наказу №904/5900/19 від 06.04.2020р., виданого Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» заборгованості в сумі 557683,64грн., яке закінчено у зв`язку із затвердженням судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення. Оскільки, відповідачем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з позивача на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» присуджених сум за наказом №904/5900/19 від 06.04.2020р., виданим Господарським судом Дніпропетровської області, то у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові від 12.08.2020 року ВП №62804786 про стягнення виконавчого збору, а тому така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII. На думку позивача, наявне існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, адже відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» всі прийняття виконавцем постанови та вимоги щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України, а невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Таким чином, враховуючи вищезазначене, Комунальному підприємству «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» прийдеться докласти значних зусиль та витрат на відновлення своїх прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача. Наведене вище, на думку заявника, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких має намір звернутися до суду, у зв`язку із чим позивач просить задовольнити подану ним заяву та забезпечити позов шляхом вказаним у цій заяві.
Відповідно до частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням приписів ч.1 ст.154 КАС України суд розглянув заяву про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї матеріали, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Так, відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
При цьому частиною 4 статті 150 КАС України встановлено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Частиною першою ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
З аналізу наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення). Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
З огляду на приписи статті 150 КАС України, небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В силу ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, аргументованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень закону, застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
З матеріалів справи встановлено, що постановою державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Озімок Т.А. від 05.06.2020 року відкрито виконавче провадження №ВП 62278390 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5900/19, виданого 06.04.2020 року про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» заборгованості в розмірі 557683,64 гривень.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 року у справі №904/5900/19 затверджено мирову угоду, укладену 17.07.2020р. між Комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» та Комунальним підприємством «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля».
Постановою головного державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шманіної К.Ю. від 11.08.2020 року ВП №62278390 на підставі ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виведено постанову про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.
Натомість, як слідує з матеріалів справи, виконавчий збір з позивача стягнуто саме постановою державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Озімок Т.А. від 05.06.2020 року у №ВП 62278390 і саме на підставі цієї постанови може мати місце стягнення з позивача виконавчого збору.
А постановою головного державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шманіної К.Ю. від 12.08.2020 року відкрито вже інше виконавче провадження, а саме: виконавче провадження №62804786 з примусового виконання постанови державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Озімок Т.А. від 05.06.2020 року у №ВП 62278390.
Таким чином, у ході розгляду заяви про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.
За таких обставин, наведені позивачем доводи в обґрунтування необхідності забезпечення позову, на думку суду, не є достатніми та обґрунтованими для вжиття заходів його забезпечення, оскільки матеріали справи не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про існування підстав, визначених ст.150 КАС України, отже, подана Комунальним підприємством «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» заява є необґрунтованою та передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Турова