Справа № 826/15463/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року м. Київ № 826/15463/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Куропати О.В., представника відповідача Мельниченко К.Г., у відсутність представників третьої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс", про визнання незаконним та нечинним розпорядження,

установив:

21.09.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Виконавчий орган КМР (КМДА)) про визнання незаконним та нечинним повністю розпорядження «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» від 12.02.2018 №211, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 27.02.2018 за №50/1898.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила про незаконність оскаржуваного рішення, оскільки відповідачем затверджено тарифи та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без перевірки їх економічної обґрунтованості та за відсутності необхідної документації. Окрім того, позивач стверджує на недотриманні порядку доведення до споживачів інформації з обґрунтуванням причин зміни тарифу. Так, зазначено, що інформація про необхідність корегування економічно обґрунтованих витрат на виробництво до відома споживачів не доводилася, на офіційному веб-сайті відповідача або в мережі Інтернет, у друкованих засобах масової інформації не публікувалась, у зв`язку з чим споживачі житлово-комунальних послуг не мали можливості приймати участь у встановленні цін/тарифів на ці послуги як передбачено чинним законодавством.

Одночасно з відкриттям провадження у справі, судом залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25Б).

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що рішення прийнято у відповідності вимог законодавства. У відзиві на позовну заяву зазначено, що встановлювати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень Київської міської державної адміністрації. Окрім того, зазначено, що згідно норм законодавства доведення інформації про зміну тарифу до мешканців шляхом розміщення оголошення в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території) - є обов`язковою умовою для суб`єкта господарювання, а інші способи доведення інформації є додатковими. Так, про зміну тарифу 15.09.2017 вивішено відповідне оголошення, про що 18.09.2017 складено акт. Поряд із цим, відповідну інформацію до споживачів доведено шляхом розміщення оголошення в газеті «Хрещатик» від 03.11.2017 №114 (5027) арк. 14. Детальна інформація щодо обґрунтування переліку тарифів, розміщена на інформаційних стендах у під`їздах будинків, а також на офіційних сайтах КП «ГІОЦ» та КП «Житло-Сервіс».

Також відповідач зазначає, що суб`єктом господарювання при здійсненні розрахунку тарифу на послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкової території правомірно застосовано сумарну загальну площу квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку на підставі техніко-економічних показників загальної характеристики будинку та прибудинкової території житлового будинку.

Щодо економічного обґрунтування та походження встановлених тарифів відповідач зазначає, що розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг здійснюють суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання таких послуг, а органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Так, у відповідному оголошенні в газеті «Хрещатик» КП «Житло-сервіс» повідомлено, що у зв`язку зі зміною рівня тарифів на електроенергію, центральне водопостачання, вивезення твердих побутових відходів, технічного обслуговування ліфтів, зростання вартості пальних матеріалів, інструменту, спецодягу та у зв`язку із необхідністю оптимізації роботи підприємства, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховані та подані на затвердження. Отже, суб`єктом господарювання до споживачів послуги доведено основні посилання на необхідність зміну тарифу на таку послугу.

Представник третьої особи - КП «Житло-сервіс» проти задоволення позову також заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні. У поясненнях щодо позову зазначено, що коригування розміру тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, зокрема, викликано збільшенням в 2017 році розміру мінімальної заробітної плати з 1600,00 грн. до 3200,00 грн., що спричинило зміну рівня тарифів на електроенергію, центральне опалення, вивезення твердих побутових відходів, технічного обслуговування ліфтів, зростання вартості пальних матеріалів, інструменту та спецодягу, про що також зазначалося в оголошенні газети. Економічно обґрунтовані планові (нормативні) витрати у формі деталізованого звіту щодо складових тарифу на послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, складеного на підставі технічного паспорту на жилий будинок; вхідних даних по будинку, які приймали участь у розрахунку складових тарифу на відповідні послуги; схеми прибудинкової території по будинку. Отже, доводи позивача, що при встановленні тарифів не були використані дані технічного паспорту та інша необхідна документація відповідно до законодавства є необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

12.02.2018 Виконавчим органом КМР (КМДА) прийнято розпорядження «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» від 12.02.2018 №211.

Із штампу, що проставлено на розпорядженні вбачається, що його зареєстровано в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 27.02.2018 за №50/1898.

В розпорядженні зазначено, що останнє прийнято з метою надання послуг на належному рівні для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій.

Розпорядженням внесено зміни до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (далі-Зміни), встановлених розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) від 30.09.2014 №1078, зареєстрованих в Головному управлінні юстиції у місті Києві 20.10.2014 за №42/1095 (у редакції розпорядження виконавчого органу КМР (КМДА) від 06.03.2015 №210).

Як вбачається з затверджених оскаржуваним розпорядженням Змін у Розділі 4 «Дніпровський район» під пунктом 26 наведено тарифи для будинку АДРЕСА_1 , який обслуговує КП «Житло-сервіс».

Не погоджуючись з наведеним розпорядженням, позивач, яка є власником квартири АДРЕСА_2 та звернулась в суд з даним позовом. Дана обставина не заперечується сторонами, що також вбачається з копії листа КП «Житло-сервіс» №110/823-Г-135 від 08.05.2018 адресованого ОСОБА_1 , в якому окрім наведення підстав підвищення тарифу зазначено також розмір особистої заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.04.2018.

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Також судом встановлено, що 18.09.2017, що комісією КП «Житло-сервіс» складено акт про те, що 15.09.2017 вивішено оголошення (121 шт.) щодо вартості тарифу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для мешканців та власників нежитлових приміщень житлових будинків, що обслуговуються КП «Житло-сервіс» за 121-ю адресою, згідно додатку №1. У додатку, зокрема під номером 50 вказано будинку №21а на бульварі Верховної Ради (а.с. 43-44). Текст об`яви міститься на а.с. 46. В свою чергу, у газеті «Хрещатик» за 03.11.2017 №114 (5027) також розміщено об`яву відповідного змісту (а.с. 60).

Наведені обставини судом оцінено з огляду на положення Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 (Порядок №869, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Абзацом 7 пункту 2 Порядку №869 передбачено, що інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затверджено Наказом Міністерства регіонального витку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 №390 (Порядок №390, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до пункту 2.4 даного Порядку №390 суб`єктами господарювання, що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться така інформація:

загальний розмір планованого тарифу (з податком на додану вартість), поданого до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, для кожного конкретного будинку;

перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаватимуться в кожному конкретному будинку, та їх вартість;

періодичність та строки надання послуг;

обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, визначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо);

інша додаткова інформація, визначена суб`єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них.

Суб`єкт господарювання може обрати один із вищеперелічених способів доведення інформації (крім розміщення в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. За допомогою інших способів, передбачених в абзаці сьомому цього пункту, суб`єкт господарювання повідомляє споживачів про намір зміни тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та обов`язково вказує на джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач.

Суб`єкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію про намір зміни тарифів за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади. Вибір та використання додаткових способів доведення до споживачів інформації про намір зміни тарифів здійснюються за бажанням суб`єкта господарювання.

З огляду на об`яву, що міститься на а.с. 46 та об`яву надруковану у газеті «Хрещатик» за 03.11.2017 №114 (5027) суд не погоджується з посиланнями позивача на порушення порядку повідомлення про прийняття оскаржуваного рішення.

Стосовно підстав для прийняття оскаржуваного рішення в оскаржуваній частині судом встановлено наступне.

Листом від 31.10.2017 №110/009-869 КП «Житло-Сервіс» директору Департаменту економіки та інвестицій направлено розрахункові матеріали та підтверджувальні документи згідно інформації адресного переліку житлових будинків, які обслуговує КП «Житлосервіс». У листі КП просить розглянуті доопрацьовані розрахункові матеріали нормативних витрат структури складової тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для подальшого затвердження та встановлення (а.с. 63).

Зокрема до листа долучено:

- вхідні дані по будинку 21А по бульвару Верховної ради, які приймали участь у розрахунках складових тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2015 №515 (а.с. 64-69);

- техніко-економічні показники загальної характеристики будинку та прибудинкової території житлового будинку на бульварі Верховної ради , 21-А (а.с. 70-73);

- деталізований звіт щодо складових тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2015 №515 (а.с. 74-83).

Поряд із цим, відповідачем у справі до матеріалів справи долучено акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту житлового комплексу з приміщеннями громадського призначення по бульвару Верховної ради, 21-А та 21-Б (а.с. 111-113), лист Департаменту економіки та інвестицій від 01.08.2017 №050/20-6159 про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що адресовано КП «Житло-Сервіс» (а.с. 114) і на виконання якого КП «Житло-Сервіс» листом від 15.09.2017 №110/009-718 для проведення аналізу надано розрахункові матеріали нормативних витрат структури складової тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 115), серед яких інформація адресного переліку житлових будинків, що потребують проведення аналізу структури складової тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які обслуговує КП «Житло-Сервіс», розрахункові матеріали та підтверджувальні документи згідно інформації адресного переліку житлових будинків, які обслуговує КП «Житло-Сервіс».

Про те, що розрахунки тарифів опрацьовано та про те, що тарифи буде включено до чергового проекту розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП «Житло-Сервіс» Департамент економіки та інвестицій повідомлено листом від 01.12.2017 №050/20-9976.

Оцінюючи наведені обставини та визначаючись щодо позовних вимог з огляду на твердження позивача про затвердження тарифів без перевірки їх економічної обґрунтованості та за відсутності необхідної документації суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (Закон №1875-IV), чинний на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність з 01.05.2019).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону №1875-IV, стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством.

Частиною другою статті 31 вказаного Закону, передбачено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

У відповідності до частини третьої статті 31 Закону, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі, не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Абзацем 1 пункту 2 Загальної частини Порядку формування тарифів №869 визначено, що тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат, витрат на відшкодування втрат, планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку формування тарифів, Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Згідно з пункту 5 Порядку формування тарифів, калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи.

Згідно з пунктом 7 Порядку формування тарифів, витрати з прибирання прибудинкової території (ручним та механізованим способами) (Впт) визначаються за формулою Впт = (Bp + Вм) : Пз.

Де, зокрема, Пз - сумарна загальна площа (зазначена у технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) (якщо в технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) не відображені та невідкореговані площі, необхідні для розрахунку тарифу на послуги, застосовуються площі, які зазначені в актах, складених за результатами проведених обмірів житлового фонду).

Згідно з пунктом 8 Порядку, витрати з прибирання сходових кліток (Вс) визначаються за формулою Вс = (Вр + Вм) : Пзжн

Де, зокрема, Пзжн - сумарна загальна площа (зазначена у технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку), які мають окремі виходи безпосередньо на сходові клітки, що влаштовані з урахуванням вимог державних будівельних норм та зазначені у технічних паспортах на нежитлові приміщення.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що оскільки сумарна загальна площа квартир у будинку (Пз) та сумарна загальна площа, які мають окремі виходи безпосередньо на сходові клітки (Пзжн) виступають у якості ділителя у формулі, збільшення цієї площі зменшує суму, яка включається до тарифу, у зв`язку з чим зменшенням цієї суми порушуються права позивача, оскільки збільшується сума, яку позивач має платити; для розрахунку має використовуватися сумарна загальна площа, зазначена у технічному паспорті житлового будинку (гуртожитку) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку); підставою для застосування іншої, ніж зазначено в технічному паспорті площі, є не наявність не відображених та невідкорегованих площ, необхідних для розрахунку тарифу на послуги.

Таким чином, в даному випадку мають застосовуватися площі, які зазначені в актах, складених за результатами проведених обмірів житлового фонду.

Разом з тим, як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, на виконання пункту 7 та пункту 8 Порядку формування тарифу, суб`єктом господарювання надано «техніко-економічні показники загальної характеристики будинку та прибудинкової території житлового будинку на АДРЕСА_1 » що містять інформацію про загальні площі будинку, зокрема щодо загальної площі житлових квартир та загальної площі нежитлових приміщень, з огляду на що стверджує, що наданий документ і є актом складеним за результатами проведених обмірів житлового фонду, в розумінні змісту норми порядку.

Відтак судом встановлено, що актів, складених за результатами проведених обмірів житлового фонду ні відповідачем, ні третьою особою не надано, відомостей про їх складення також не зазначено. При цьому, суд не вважає правомірним застосування площі не підтвердженої нормативно визначеним документом, а саме актом, складеним за результатами проведених обмірів житлового фонду. Суд вважає неприпустимим використання для встановлення тарифу даних, не підтверджених визначеними законодавством документами на власний розсуд особи, на користь якої встановлюється тариф.

Відповідна позиція узгоджується з позицією Шостого апеляційного адміністративного суду наведеною у постанові від 22.07.2019 постановленої у справі №826/12927/18 предметом розгляду в якій є визнання протиправними та скасування розпорядження №211 від 12.02.2018 за аналогічних підстав.

В даній справі постанова Шостого апеляційного адміністративного суду є остаточною, з огляду на те, що вона відносяться до справ незначної складності, що вбачається з ухвали від 03.10.2019 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановленої в рамках вирішення питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою поданою на відповідне рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно із статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено в частині першій статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що вимоги ОСОБА_1 в частині, яка стосується неї є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли відповідачем належним чином наведені позивачем посилання в частині не спростовано, суд доходить висновку про необхідність захисту прав позивача в судовому порядку та задоволення позову частково.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даною позовною заявою, ОСОБА_1 сплачено згідно наявної у справі квитанції судовий збір у розмірі 704,80 грн та заявлено одну вимогу немайнового характеру. За наслідками розгляду справи судом заявлену вимогу задоволено частково.

Таким чином, суд вважає, що правильним буде визначення розміру компенсації позивачу судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 352,40 грн за рахунок суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255, 264 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс", про визнання незаконним та нечинним повністю розпорядження «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» від 12.02.2018 №211, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 27.02.2018 за №50/1898, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.02.2018 №211 «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» в частині встановлення тарифу та структури тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Зобов`язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Стягнути з Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 352,40 грн (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок) витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 21.09.2020.

Суддя О.М. Чудак