Справа № 160/10503/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Криворізької міської ради до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування постанови від 14.08.2020 року у виконавчому провадженні № 62491331, -
02.09.2020 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просив скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн. від 14.08.2020 р. в рамках виконавчого провадження № 62491331.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також залучено стягувача ОСОБА_1 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Ухвалою суду від 14.09.2020 року було відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи в судове засідання (в порядку загального позовного провадження).
Лише 26.08.2020 року, після винесення постанови про накладення штрафу, позивачем розглянуто звернення ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2018 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції автостоянки (нежитлової будівлі сторожки та вимощення) під автозаправний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення за результатами розгляду цієї заяви відповідно до статті 123 ЗК України і прийнято рішення № 4998 від 26.08.2020 року. Таким чином, постанова про накладення штрафу від 14.08.2020 року спонукала боржника до фактичного виконання рішення суду, а тому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
До теперішнього часу третя особа будь-яких пояснень щодо даної позовної заяви на адресу суду не надіслала.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Загребельською Д.С. 07.07.2020 р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 62491331. На підставі ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем у виконавчому проваджені № 62491331, винесена постанова про стягнення виконавчого збору від 07.07.2020 р. та копії постанов направлені сторонам виконавчого провадження.
На адресу відповідача надійшов лист Криворізької міської ради вх. № 7618 від 30.07.2020 р., в якому повідомлено, що розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2018 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції автостоянки (нежитлової будівлі сторожки та вимощення) під автозаправний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення за результатами розгляду цієї заяви відповідно до статті 123 Земельного кодексу України заплановано на черговій сесії Криворізької міської ради, яка відбудеться 29.07.2020 р. згідно з Регламентом Криворізької міської ради затвердженим рішенням Криворізької міської ради від 24.12.2015 р. № 15.
Крім того, на адресу відповідача надійшов лист Криворізької міської ради вх. № 7847 від 10.08.2020 р., в якому повідомлено, що з метою добровільного виконання рішення суду, 29 липня 2020 року на пленарний розгляд LХII сесії Криворізької міської ради VII скликання було винесено питання № 89 - щодо розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2018 р. Вказане питання було обговорено та колегіально розглянуто депутатами Криворізької міської ради, в результаті чого депутати не підтримали своїми голосами відповідне рішення, рішення прийнято не було. Повідомлено, що питання з розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2018 р. повторно буде винесено на чергову сесію Криворізької міської ради сьомого скликання, яка відбудеться 26 серпня 2020 року.
Повивач пов`язує порушення своїх прав з прийняттям постанови головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про накладення штрафу на Криворізьку міську раду у розмірі 5 100 грн. від 14.08.2020 р. в рамках виконавчого провадження № 62491331
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.
В силу частин 1-3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Крім того, ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, а саме:
1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
2. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на те, що вимоги виконавчого документа в повному обсязі виконанні не були, 14.08.2020 державним виконавцем, в порядку ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн. та надано строк для виконання рішення суду в повному обсязі.
Стосовно посилання позивача на їх заяву подану 12.09.2019 року до відповідача про відкладення проведення виконавчих дій у порядку ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.
Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.
Проте заява боржника надійшла на адресу відділу 30.07.2020 року вх. № 7618, в якій повідомлено, що розгляд заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 29.12.2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції автостоянки (нежитлової будівлі сторожки та вимощення) під автозаправний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення за результатами розгляду цієї заяви відповідно до статті 123 Земельного кодексу України заплановано на черговій сесії Криворізької міської ради, яка відбудеться 29.07.2020 року згідно з Регламентом Криворізької міської ради затвердженим рішенням Криворізької міської ради від 24.12.2015 року № 15.
При цьому, станом на дату винесення спірної постанови про накладення штрафу від 14.08.2020 року рішення суду боржником виконано не було.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити з викладених вище підстав.
Враховуючи положення ст.139 КАС України за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262, 287 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма