Справа № 640/21358/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

11 вересня 2020 року м. Київ № 640/21358/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши заяву Первинної профспілки "Профспілкова організація працівників та студентів Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного" про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Первинної профспілки "Профспілкова організація працівників та студентів

Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного"

до 1. Кабінету Міністрів України

2. Міністерства освіти і науки України

третя особа Київська міська рада

про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.09.2020р. № 1083-р «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного»

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2020 відкрито провадження у зазначеній справі.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- зупинити дію оскаржуваного розпорядження №1083-р,

- заборонити до закінчення розгляду справи Відповідачу-2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення реорганізації Коледжу;

- заборонити Відповідачу-1 приймати будь-які акти, спрямовані на проведення реорганізації Коледжу;

- заборонити відповідачам вчиняти будь-які дії, спрямовані на ліквідацію, реорганізацію, приєднання Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного до будь-яких інших закладів освіти та відокремлювати від Коледжу його структурний підрозділ - загальноосвітню школу-інтернат спортивного профілю.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано очевидною протиправністю розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.09.2020р. № 1083-р «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного», у зв`язку з недотримання порядку оприлюднення його проекту на офіційному веб-сайті КМ України.

Як зазначає позивач, прийняття будь-яких інших рішень Відповідачем-1 чи Відповідачем-2, спрямованих на виконання оскаржуваного розпорядження №1083-р, ліквідацію, реорганізацію, приєднання Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного чи виокремлення з його складу структурного підрозділу може істотно ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

За посиланням заявника, оскаржуване розпорядження №1083-р безпосередньо стосується прав та законних інтересів як Позивача, так і усіх працівників і студентів Коледжу. Оскільки врегульовує питання подальшої діяльності закладу освіти, працівники та студенти якого є членами Профспілки.

Розглянувши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

Суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача - розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.09.2020р. № 1083-р «Про реорганізацію Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного». На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Натомість, у цьому випадку Кабінет Міністрів України, відповідно до вимог Закону, саме і наділений повноваженням на прийняття таких рішень.

Питання обґрунтованості чи необґрунтованості розпорядження від 02.09.2020р. № 1083-р в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, зводиться до того, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного розпорядження до набрання законної сили судовим рішенням у справі фактично було б ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Відповідно до абзаців 3-5 пункту 17 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», забезпеченням адміністративного позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Так, в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 14 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» підкреслено, що забезпеченню адміністративний позов підлягає лише за умови, якщо захист прав та інтересів осіб буде ускладнено або унеможливлено до прийняття рішення по суті позовних вимог.

Крім того, наявність ознак протиправності оскаржуваного нормативно-правового акту може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 817/3067/15 зазначено, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову неможливе без оцінки доказів та попереднього встановлення обставин.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом

Виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд приходить висновку, що заявником не наведено обставин та не надано доказів, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №826/13306/18.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

У випадку, якщо особа має намір звернутися до суду з немайновою вимогою, судам необхідно застосовувати та досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наведене свідчить про відсутність існування підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи предмет спірних правовідносин, оцінивши обґрунтованість доводів клопотання, адекватність його вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін та обсяг позовних вимог, суд вважає, що заява позивача про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 77, 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Первинної профспілки "Профспілкова організація працівників та студентів Олімпійського коледжу ім. Івана Піддубного" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій