Справа № 826/1485/17
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1485/17
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьмишиної О.М., суддів Костюк Л.О. та Собківа Я.М., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2018 р. позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Ознайомившись із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відстрочення сплати судового збору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва у даній справі прийнято 16.07.2018 р.

З апеляційною скаргою вперше на вищевказане судове рішення апелянт звернувся в серпні 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2018 р. апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 р. апеляційну скаргу повернуто.

Вдруге апелянт звернувся до суду із апеляційною скаргою 18.05.2020 р. Разом із апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтована тим, що відповідачем вже подавалась апеляційна скарга на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2018 р., яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 р. була повернута апелянту у зв`язку із несплатою судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2020 р. апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві залишено без руху. У задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення було відмовлено.

На усунення недоліків апеляційної скарги апелянту слід було сплатити судовий збір у розмірі 2 400,00 грн та надати обґрунтування неможливості звернення до суду в період із 26.09.2018 р. по 18.05.2020 р., зокрема по 12.03.2020 р. - дата початку карантину.

02.09.2020 р. за вх. № 32096 до Шостого ААС від представника відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, яке обґрунтовано тим, що положеннями чинного законодавства не передбачено строків повторного звернення до суду після повернення апеляційної скарги.

Також апелентом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що наразі припинено фінансування контролюючого органу, а тому можливість сплатити судовий збір у визначені судом строки відсутня.

Ознайомившись із клопотанням позивача про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів приходить до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Слід зазначити, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною для відстрочення сплати судового збору.

Окрім того, колегія суддів вважає, що апелянт мав достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги.

Отже, доводи апелянта щодо необхідності відстрочення сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказами, а отже, не є достатньою і необхідною правовою підставою для задоволення поданого ним клопотання.

Щодо клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим рішенням суду першої інстанції, можуть скористатися правом його оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Разом з тим, у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження податковим органом не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в найкоротші строки, а саме: з 26.09.2018 р. по 12.03.2020 р. (дата запровадження на території України карантинних заходів).

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на непідтвердження його належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору протягом вказаного строку. При цьому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 299, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м.Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м.Києві про відстрочення сплати судового збору відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

Я.М. Собків