Справа № 440/4261/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 440/4261/19

адміністративне провадження № К/9901/22020/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області (ГУ ДПС) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства ''Армапром'' до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 у цій справі.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 4 частини другої цієї статті Кодексу: у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У залежності від підстави касаційного оскарження судового рішення додаткові вимоги до касаційної скарги встановлені нормами абзаців другого - четвертого пункту 4 частини другої статті 330 КАС.

Підставою касаційного оскарження відповідач вказав пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС.

Так, згідно з абзацом третім пункту 4 частини другої статті 330 КАС у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ГУ ДПС зазначає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є необґрунтованими, зроблені без дослідження всіх обставин у справі, без належної оцінки доказів у справі, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також ГУ ДПС зазначає про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.06.2018 (справа №808/2447/18) та від 31.01.2020 (справа №815/7259/15), на які послався суд апеляційної інстанції в постанові від 28.07.2020. Відповідно до цього висновку Верховного Суду наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності в їх оформленні, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції та права у платника податку на формування даних податкового обліку за наслідками таких операцій.

Водночас, у касаційній скарзі ГУ ДПС наводить лише висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 06.03.2018 (справа №826/757/13-а) та в постанові від 06.03.2018 (справа №804/5444/16) без обґрунтування зв`язку між цим висновком та доводом ГУ ДПС про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Крім того, ГУ ДПС не вказало, які норми матеріального та/або процесуального права неправильно застосовано (порушені) судами першої та апеляційної інстанцій, не навело обґрунтування доводу щодо необхідності відступлення від наведеного висновку Верховного Суду, який стосується застосування не норми матеріального права, а оцінки доказів у справі (застосування норми процесуального права).

Фактично доводи ГУ ДПС в касаційній скарзі щодо підстав касаційного оскарження зводяться до переоцінки доказів у справі, що в силу частини другої статті 341 КАС знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи наведене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко