Справа № 810/183/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/183/18 Головуючий у 1 інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Василенка Я.М.

Шурка О.І.

За участю секретаря Горяінової Н.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "На захисті" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "На захисті" звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Київській області форми «Р» від 27 листопада 2017 року № про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 21 050 609 грн., у тому числі, за основним платежем - 16 840 487 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 421 0122 грн.;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Київській області форми «Р» від 27 листопада 2017 року № про визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1 192 488 грн., у тому числі, за основним платежем - 954 228 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 238 260 грн.;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Київській області форми «Д» від 27 листопада 2017 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 11 994 грн. у тому числі, за основним платежем - 6 930 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 5 064 грн.;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Київській області форми «Д» від 27 листопада 2017 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 978 грн. у тому числі, за основним платежем - 594 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 384 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області 27.11.2017 № , від 27.11.2017 № , від 27.11.2017 № , від 27.11.2017 № .

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує про нереальність господарських операцій у взаємовідносинах Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "На захисті" із контрагентами.

24 квітня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із запровадженням карантину.

Згідно Довідки ШААС від 27 квітня 2020 року, відповідно до ст. 30 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", ст. 11 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", керуючись постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 р. №211 судом відкладено розгляд справи.

16 вересня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшли додаткові пояснення.

Разом з апеляційною скаргою Головним управління ДПС у Київській області подано клопотання про заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва.

Згідно ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України № 120 від 18 грудня 2018 року утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №682-р від 21 серпня 2019 року, Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінетів Міністрів України від 6 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне замінити відповідача Головне управління ДФС у Київській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, упродовж періоду з 28 квітня 2017 року по 04 жовтня 2017 року працівниками Головного управління ДФС у Київській області була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «На захисті» (далі - ТОВ «Охоронна компанія «На захисті») з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15.06.2015 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складено Акт від 11 жовтня 2017 року № 770/10-36-14-02-13/3983754.

Згідно висновків цього Акта перевірки, Головне управління ДФС у Київській області встановило порушення ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» наступних положень:

- п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження платником податку на прибуток на загальну суму 954 228 грн. (у тому числі за 2015 рік на 1188 грн., за 2016 рік на 953 040 грн., за 2016 рік на 953 040 грн.);

- п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, що призвело до заниження платником податку на додану вартість на загальну суму 16840487 грн. (у т.ч. за жовтень 2015 року на 1216334 грн., за грудень 2015 року на 792500 грн., за лютий 2016 року на 658133 грн., за березень 2016 року на 479167 грн., за квітень 2016 року на 735725 грн., за травень 2016 року на 839713 грн., за червень 2016 року на 881860 грн., за липень 2016 року на 1844685 грн., за серпень 2016 року на 1754267 грн., за вересень 2016 року на 5118962 грн., за жовтень 2016 року на 21667 грн., за листопад 2016 року на 1321667 грн., за грудень 2016 року на 1175807 грн.);

- п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 2015-2016 рр. у розмірі 6930 грн.;

- ч. 1 п.1 ст. 7, п. 1, п. 2, п. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що призвело до заниження суми єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2015-2016 роки у розмірі 9952 грн.;

- п.п. 1.4 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми військового збору за 2015-2016 роки у розмірі 594 грн.

Висновки працівників контролюючого органу про порушення ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» вимог податкового законодавства вмотивовані тим, що господарські операції проведені між ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» і його контрагентами не мали реального характеру та були безтоварні.

Так, у пункті 3.1.1. Акта перевірки «Податок на прибуток» (сторінка 5 Акта перевірки) податковий орган зазначив, що у господарському обліку ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» були відображені господарські операції із ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО». При цьому, контролюючим органом були досліджені акти виконаних робіт укладених між ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» та вказаним контрагентом, а також, досліджено БД «Єдиний реєстр податкових накладних» та проаналізовано операції за рахунок яких було сформовано податковий кредит вказаним підприємством.

З аналізу цієї бази даних податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО» здійснювало придбання послуг у ТОВ «МЕРАНТІ ТРЕЙД» (сторінки 6-7 Акта перевірки). Водночас, ТОВ «МЕРАНТІ ТРЕЙД» розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ) за 2016 рік не подавалися, що вказує на відсутність працюючих, баланси (форма 1) та звіти про фінансові результати (форма 2) за 2016 рік не подано, основні фонди - відсутні. Враховуючи казане, податковий орган дійшов висновку про здійснення ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО» нереальних (безтоварних) господарських операцій на адресу ТОВ «Охоронна компанія «На захисті», у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність працюючих, відсутність основних фондів), відсутність в ланцюгу формування податкового кредиту ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО» від постачальників за листопад 2016 року послуг, які реалізовано ТОВ «ОК «На захисті», згідно наданих до перевірки документів, складених з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - привалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Крім того, у ході аналізу діяльності ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» встановлено, що, відповідно до форми 1 ДФ від 08.02.2017 року, у штаті ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» працює 62 працівника. Таким чином, на думку податкового органу, враховуючи кількість працівників, ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» могло самостійно надавати послуги з охорони приміщень.

З огляду на вказане, Головне управління ДФС у Київській області дійшло висновку, що ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» завищено витрати по господарським операціям із ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО» за 2016 рік на суму 5261667 в частині не оплачених коштів, а господарські операції із вказаним контрагентом є нереальними, при цьому, первинні документи досліджені податковим органом в ході проведення перевірки не можуть, за змістом п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України, вважатись документами на підтвердження даних податкового обліку та звітності.

Головним управлінням ДФС у Київській області в Акті перевірки, також, встановлено перерахування ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» коштів в сумі 39 600,00 грн. ОСОБА_1 , згідно з даними виписок банку АТ «ОТП Банк» по рахунку № НОМЕР_1 , сплата орендної плати та гарантійного платежу, відповідно до Договору оренди житлового приміщення № 281215 від 28.12.2015 року. При цьому, як зазначає податковий орган (сторінка 10 Акта перевірки), до перевірки не надано документи, які б підтверджували зв`язок понесених витрат з господарською діяльністю підприємства, акти виконаних робіт.

Таким чином, Головне управління ДФС у Київській області дійшло висновку, що неможливо встановити місця надання послуг, одиниці виміру господарської операції.

Отже, операції відображені ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» із ОСОБА_1 не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні п.п. 14.1.36, п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями). Також, контролюючий орган вказав (сторінка 12 Акта перевірки), що це порушення не вплинуло на формування податкових зобов`язань з ПДВ, так як ФОП ОСОБА_1 не є платником податку на додану вартість.

Щодо податку на додану вартість контролюючим органом в Акті перевірки зазначено, що у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість (рядки 1.1. - 7) за період з 15.06.2015 року по 31.12.2016 року порушень не встановлено (сторінка 14 Акта перевірки).

У свою чергу, відносно формування ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» податкового кредиту, в Акті перевірки зазначено, що перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 15.06.2015 року по 31.12.2016 року встановлено його завищення на загальну суму 16 840 487,00 грн. При цьому, на формування цього показника мало вплив здійснення операцій з придбання послуг охорони та рекламних послуг.

При дослідженні в Акті перевірки формування ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» податкового кредиту, податковий орган встановив, що ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» відобразило у бухгалтерському обліку операції із такими контрагентами як: ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО», ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ», ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «АЛПЕК», ТОВ «ОК «ЗАКОН І ПОРЯДОК», ТОВ «ПРЕМІУМ ОХОРОНА ПЛЮС», ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС «АВП».

Так, щодо операцій із ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО» Головним управлінням ДФС у Київській області досліджені акти виконаних робіт, укладених між ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» та вказаним контрагентом (сторінка 16 Акта перевірки). Крім того, податковим органом використано інформацію з ІС «Податковий блок» та зазначено, що відповідно до форми № 1 ДФ кількість працюючих на підприємстві - 1 особа.

Відповідно до БД «Єдиний реєстр податкових накладних», контролюючим органом проаналізовано за рахунок яких саме послуг у листопаді 2016 року даним підприємством сформовано податковий кредит та встановлено, що ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО» здійснювало придбання послуг у ТОВ «МЕРАНТІ ТРЕЙД». При цьому, податковим органом зазначені аналогічні обставини щодо ТОВ «МЕРАНТІ ТРЕЙД», які викладені вище судом, а також, відображені у пункті 3.1.1. Акта перевірки «Податок на прибуток» (сторінка 6-7 Акта перевірки). Зокрема, щодо того, що ТОВ «МЕРАНТІ ТРЕЙД» немає виробничих потужностей, основних фондів, належної кількості працюючих для здійснення операцій із ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО».

Враховуючи наведені обставини, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО» не мало можливості фактично здійснити господарські операції на користь ТОВ «Охоронна компанія «На захисті».

Також, Головним управлінням ДФС у Київській області були досліджені господарські операції ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» із ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ» та проаналізовані акти виконаних робіт із вказаним підприємством (сторінка 18 Акта перевірки).

Податковим органом використано інформацію з ІС «Податковий блок» та зазначено, що форма №1 ДФ, декларація з податку на додану вартість за листопад 2016 року, декларація з податку на прибуток, баланси та звіти про фінансові результати за 2016 рік ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ» до податкового органу не подавалась, основні фонди відсутні. Крім того, відповідно до БД «Єдиний реєстр податкових накладних» контролюючим органом проаналізовано за рахунок яких саме товарів та/або послуг у листопаді 2016 року даним підприємством сформовано податковий кредит та встановлено, що ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ» здійснювало їх придбання у ТОВ «ФОРУМ ГАЙД».

У свою чергу, ТОВ «ФОРУМ ГАЙД» форму № 1 ДФ за 2016 рік не подано, баланси та звіти про фінансові результати за 2016 рік не подано, основні фонди відсутні.

З огляду на вказане, Головне управління ДФС у Київській області дійшло висновку, про здійснення ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ» нереальних (безтоварних) господарських операцій з ТОВ «Охоронна компанія «На захисті», у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність працюючих, відсутність основних фондів) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ» від постачальників за листопад 2016 року послуг, які реалізовано ТОВ «Охоронна компанія «На захисті».

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» відображені у бухгалтерському обліку операції із ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «АЛПЕК». Так, податковим органом досліджені акти виконаних робіт, укладених між ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» та вказаним контрагентом (сторінка 21 Акта перевірки). Також, податковим органом використано інформацію з ІС «Податковий блок» та зазначено, що, відповідно до форми № 1 ДФ, кількість працюючих на підприємстві - 1 особа, основні фонди - відсутні.

Відповідно до бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних», Головним управлінням ДФС у Київській області досліджено за рахунок яких саме товарів (робіт, послуг) у грудні 2016 року даним підприємством сформовано податковий кредит та з огляду на вказане, контролюючий орган дійшов висновку про здійснення ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «АЛПЕК» нереальних (бетоварних) господарських операцій із ТОВ «Охоронна компанія «На захисті», у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність працюючих, відсутність основних фондів) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «АЛПЕК» від постачальників за грудень 2016 року послуг, які реалізовано ТОВ «Охоронна компанія «На захисті».

Також, податковим органом були досліджені відображені у бухгалтерському обліку ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» господарські операції із ТОВ «ОК «ЗАКОН І ПОРЯДОК» та досліджені відповідні акти виконаних робіт між цими підприємствами (сторінка 29 - 31 Акта перевірки).

Згідно з інформацію з ІС «Податковий блок», Головним управлінням ДФС у Київській області встановлено, що ТОВ «ОК «ЗАКОН І ПОРЯДОК», відповідно до форми №1 ДФ, кількість працюючих на підприємстві - одна особа, основні фонди відсутні. Крім того, податковим органом було проаналізовано БД «Єдиний реєстр податкових накладних» відносно сформованого даним контрагентом ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» податкового кредиту за 2015-2016 роки та, враховуючи викладене, встановлено, що ТОВ «ОК «ЗАКОН І ПОРЯДОК» здійснювало нереальні (безтоварні) господарські операції на адресу ТОВ «ОК «На захисті», у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність працюючих, відсутність основних фондів) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту ТОВ «ОК «ЗАКОН І ПОРЯДОК» від постачальників за 2015-2016 роки послуг, які реалізовано ТОВ «Охоронна компанія «На захисті».

В ході проведення перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області встановлено, що ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» відображені у бухгалтерському обліку операції із ТОВ «ПРЕМІУМ ОХОРОНА ПЛЮС» та проаналізовані акти виконаних робіт із вказаним підприємством (сторінка 32- 35 Акта перевірки).

Відповідно до інформації з ІС «Податковий блок», контролюючим органом встановлено, що, згідно з формою № 1 ДФ за 2015-2016 роки, кількість працюючих на підприємстві - 1 особа - директор підприємства, основні фонди відсутні. Крім того, згідно з БД «Єдиний реєстр податкових накладних», проаналізовано сформований даним контрагентом ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» податковий кредит за 2015-2016 роки та встановлено, що ТОВ «ПРЕМІУМ ОХОРОНА ПЛЮС» здійснювало нереальні (безтоварні) господарські операції на адресу ТОВ «Охоронна компанія «На захисті», у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність працюючих, відсутність основних фондів) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту ТОВ «ПРЕМІУМ ОХОРОНА ПЛЮС» від постачальників за 2015-2016 роки послуг, які реалізовано ТОВ «Охоронна компанія «На захисті».

Також, податковим органом були досліджені відображені у бухгалтерському обліку ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» господарські операції із ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС «АВП», згідно з наданих актів виконаних робіт (сторінка 36 Акта перевірки), та, відповідно до інформації з ІС «Податковий блок», встановлено, що, згідно із форми № 1 ДФ за грудень 2016 року, кількість працюючих на підприємстві - 1 особа- директор підприємства, основні фонди відсутні.

Крім того, відповідно до БД «Єдиний реєстр податкових накладних», Головним управлінням ДФС у Київській області досліджено за рахунок яких саме товарів (робіт, послуг) у грудні 2016 року даним підприємством сформовано податковий кредит та з огляду на вказане, податковий орган дійшов висновку про здійснення ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС «АВП» нереальних (безтоварних) господарських операцій із ТОВ «Охоронна компанія «На захисті», у зв`язку із відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність працюючих, відсутність основних фондів) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «АЛПЕК» від постачальників за грудень 2016 року послуг, які реалізовано ТОВ «Охоронна компанія «На захисті».

Враховуючи наведене, Головне управління ДФС у Київській області дійшло висновку, що вказані контрагенти ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» не могли фактично здійснити господарські операції на користь ТОВ «ОК «На захисті», а документи, надані до перевірки, складені із порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - привалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Щодо сплати ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» податку на доходи фізичних осіб податковим органом, в ході перевірки встановлено неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з перерахованих коштів ОСОБА_1 в сумі 39600,00 грн. по сплаті орендної плати, відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення № 281215 від 28.12.2015 року суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 6930,00 грн. При цьому, податковим органом в Акті зазначено (сторінка 53 Акта), що ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» не надано на перевірку документів, які б підтверджували зв`язок понесених витрат з господарською діяльністю підприємства, свідоцтво платника єдиного податку з відповідним видом діяльності та інші документи, які б підтверджували реєстрацію фізичної особи, відповідно до закону, як суб`єкта підприємницької діяльності, чим порушено п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Із вказаним епізодом пов`язано, також, і донарахування Головним управлінням ДФС у Київській області ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» військового збору та єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування. Зокрема, на сторінці 55 Акта перевірки визначено, що перевіркою встановлено неутримання та неперерахування до бюджету податковим агентом військового збору за 2015-1016 роки з перерахованих коштів на загальну суму 39600,00 грн., яка була сплачена ОСОБА_1 за Договором оренди нежитлового приміщення № 281215 від 28.12.2015 року. В результаті чого, ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» порушено вимоги п.п. 1.4. п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ, п.п. 168.1.1 п. 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України та відповідно заниження підприємством військового збору на суму 594,00 грн.

27 листопада 2017 року Головне управління ДФС у Київській області на підставі Акта перевірки прийняло спірні у справі податкові повідомлення-рішення:

- № (форми «Р»), яким за порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України, визначило ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» до сплати грошове зобов`язання за платежем податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1192488,00 грн. (у тому числі за податковим зобов`язанням - 954228,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 238260,00грн.);

- № (форми «Р»), яким за порушення вимог п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, визначило ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» до сплати грошове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 21050609,00 грн. (у тому числі за податковим зобов`язанням - 16840487,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4210122,00 грн.).

- з № (форми «Д»), яким за порушення вимог п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України, визначило ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» до сплати грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 11994,00 грн. (у тому числі за податковим зобов`язанням - 6930,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 5064,00 грн.).

- № (форми «Д»), яким за порушення вимог п.п. 1.4. п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ, п.п. 168.1.1 п. 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України, визначило ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» до сплати грошове зобов`язання з військового збору в сумі 978 грн. (в тому числі за податковим зобов`язанням - 594,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 384,00 грн.).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Нормами п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами пп. 134.1.1 п. 134 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В силу п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Положеннями п. 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 135.2 статті 135 та пунктом 138.2 статті 138 ПК України встановлено, що як доходи, так і витрати, визначаються на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно норм ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положеннями частини 1 статті 9 вищевказаного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основними видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "На захисті" є діяльність приватних охоронних служб, обслуговування систем безпеки, проведення розслідувань, діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки (Т. 1 а.с. 66-69).

Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «На захисті» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15 червня 2015 року по 31 грудня 2016 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 15 червня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

За результатами проведення вищевказаної перевірки контролюючим органом складено Акт від 11 жовтня 2017 року № 770/10-36-14-02-13/3983754 (Т. 1 а.с. 21-85).

Згідно з висновками цього Акта перевірки, Головне управління ДФС у Київській області встановило наступні порушення ТОВ «Охоронна компанія «На захисті»:

- п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження платником податку на прибуток на загальну суму 954 228 грн. (у тому числі за 2015 рік на 1188 грн., за 2016 рік на 953 040 грн., за 2016 рік на 953 040 грн.);

- п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, що призвело до заниження платником податку на додану вартість на загальну суму 16840487 грн. (у т.ч. за жовтень 2015 року на 1216334 грн., за грудень 2015 року на 792500 грн., за лютий 2016 року на 658133 грн., за березень 2016 року на 479167 грн., за квітень 2016 року на 735725 грн., за травень 2016 року на 839713 грн., за червень 2016 року на 881860 грн., за липень 2016 року на 1844685 грн., за серпень 2016 року на 1754267 грн., за вересень 2016 року на 5118962 грн., за жовтень 2016 року на 21667 грн., за листопад 2016 року на 1321667 грн., за грудень 2016 року на 1175807 грн.);

- п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 2015-2016 рр. у розмірі 6930 грн.;

- ч. 1 п.1 ст. 7, п. 1, п. 2, п. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що призвело до заниження суми єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2015-2016 роки у розмірі 9952 грн.;

- п.п. 1.4 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми військового збору за 2015-2016 роки у розмірі 594 грн.

На підставі Акту від 11 жовтня 2017 року № 770/10-36-14-02-13/3983754 Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення від 27 листопада 2017 року:

- № (форми «Р»), яким збільшену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 21 050 609,00 грн. (у тому числі за податковим зобов`язанням - 16840487,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4210122,00 грн.) (Т. 1 а.с. 17).

- № (форми «Р»), яким збільшену суму грошового зобов`язання за платежем податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1 192 488,00 грн. (у тому числі за податковим зобов`язанням - 954228,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 238260,00грн.) (Т. 1 а.с. 18);

- № (форми «Д»), яким збільшену суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 978 грн. (в тому числі за податковим зобов`язанням - 594,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 384,00 грн.) (Т. 1 а.с. 19).

- № (форми «Д»), яким збільшену суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 11994,00 грн. (у тому числі за податковим зобов`язанням - 6930,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 5064,00 грн.) (Т. 1 а.с. 20).

Відповідно до Акту перевірки від 11 жовтня 2017 року № 770/10-36-14-02-13/3983754, контролюючим органом досліджувались господарські операцій між ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» та його контрагентами, зокрема: ТОВ «ОХОРОННО-ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ ЛЕКС ДЕ ФУТУРО», ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ», ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «АЛПЕК», ТОВ «ОК «ЗАКОН І ПОРЯДОК», ТОВ «ПРЕМІУМ ОХОРОНА ПЛЮС», ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС «АВП», ФОП ОСОБА_1 .

Так, між ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» та вказаними контрагентами були укладені наступні договори: з ТОВ «ПРЕМІУМ ОХОРОНА ПЛЮС» - Договір надання послуг з охорони від 20 жовтня 2015 року № ПЗ-20/10 (Т. 2 а.с. 115-117); з ТОВ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ЗАКОН І ПОРЯДОК» - Договір надання послуг з охорони об`єктів № У2 З-1/1 від 21 жовтня 2015 року (Т. 3 а.с. 93-95); з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС «АВП» - Договір про організацію професійної підготовки персоналу № А3-0112/1 від 01 грудня 2016 року (Т. 3 а.с. 72-74); з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «АЛПЕК» - Договір про надання рекламних послуг № У-0112 від 01 грудня 2016 року (Т. 3 а.с. 50-53); з ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ» - Договір про надання рекламних послуг № АЗ-011 від 01 листопада 2016 року (Т. 3 а.с. 64-67).

Колегія суддів зазначає, що, на підтвердження виконання вищевказаних договорів, позивачем було надано належним чином засвідчені копії видаткових накладних, податкові накладні, квитанції про прийняття вказаних податкових накладних в Автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронної звітності», акти надання послуг та прийому виконаних робіт, акти прийому-передачі робіт, виписки банку з особового рахунку.

Також, на підтвердження товарності господарських операцій позивачем додатково були надані:

- Звіт про надання консультаційних послуг щодо безпеки для ТОВ «ОК «НА ЗАХИСТІ» (згідно договору № А3-0112/1 від 01.12.2016 року), складений ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС «АВП» (Т. 6 а.с. 3-11);

- Звіт про організацію професійної підготовки персоналу (згідно договору № У2 З-1/1 від 21.10.2015 року), складений ТОВ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ЗАКОН І ПОРЯДОК» (Т. 6 а.с. 12-20);

- Звіт про проведення рекламної компанії ТОВ «ОК «НА ЗАХИСТІ» (термін проведення - з 01.11.2016 р. по 25.11.2016 р.), складений ТОВ «АВТОСОЮЗ ДЕЛІВЕРІ» (Т. 6 а.с. 30-38);

- Звіт про проведення рекламної компанії ТОВ «ОК «НА ЗАХИСТІ» (термін проведення - з 01.12.2016 р. по 30.12.2016 р.), складений ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК «АЛПЕК» (Т. 6 а.с. 21-29);

Таким чином, колегія суддів вважає, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій із зазначеними вище контрагентами, враховуючи співвідношення вчинених господарських операцій з основним видом діяльності позивача, підтверджують формування показників податкової звітності та вказують на реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства.

Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 серпня 2019 року у справі № 804/17176/14 зазначено наступне: «…Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю».

Щодо посилання апелянта на інформацію, яка знаходиться в інформаційно-аналітичних базах контролюючого органу, колегія суддів зазначає, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також, податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 02 квітня 2020 року у справі №160/93/19.

Доводи апелянта про відсутність у контрагентів позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності, зокрема, відсутність працівників та основних фондів, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, дана обставина не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, так як, залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 826/16304/17.

З приводу посилання апелянта на те, що контрагентами ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» не подавалися до контролюючого органу баланси та звіти про фінансові результати, колегія суддів зазначає наступне.

Так, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому, платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 вересня 2019 року у справі №826/4361/15.

Таким чином, ТОВ «Охоронна компанія «На захисті», як платник податків, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату лише ним самим податку до бюджету, відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентом правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків.

Враховуючи вищезазначене, безпідставним є посилання апелянта на порушення певними постачальниками послуг у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства, оскільки, вказане не свідчить про протиправність дій позивача при формуванні податкового кредиту.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що факт узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкової вигоди, або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками від виконання податкових зобов`язань, що може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та невизнання понесених витрат, повинен встановлюватися в ході судового розгляду. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, та повинні бути підтвердженими належними і достатніми доказами.

Щодо правовідносин ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, між ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» (Орендар) та ОСОБА_1 (Орендодавець) укладено Договір оренди нежитлового приміщення №281215 від 28 грудня 2015 року, відповідно до п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове користування (оренду) нежитлове приміщення, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності Орендаря (Т. 4 а.с. 125-130).

Пунктом 1.2 зазначеного Договору №281215 визначено, що нежитлове приміщення, яке передається в оренду за Договором (надалі іменується Приміщення"), має загальну площу 30 кв. м, розташоване в «Торгівельно-офісній будівлі з слоном краси та міні-баром», та знаходиться за адресою: м. Буча, вул. Жовтнева, 17, і належить Орендодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності № 15707614 від 30.12.2013 р.

Внаслідок передачі нежитлового приміщення в оренду, сторонами складено акт здачі-приймання приміщення від 21 січня 2015 року.

Положення вищезазначеного Договору №281215 були уточнені в Додатковій угоді, до Договору №281215 оренди нежитлового приміщення від 28.12.2015 року, укладеній між ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Т. 4 а.с. 131).

Із матеріалів справи вбачається, що нежитлове приміщення, орендоване, згідно Договору оренди нежитлового приміщення №281215 від 28 грудня 2015 року, використовувалося позивачем у власній господарській діяльності, зокрема, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «Охоронна компанія «На захисті» є, саме: Київська обл., м. Буча, вул. Жовтнева, 17.

З приводу донарахування Головним управлінням ДФС у Київській області позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно 177.8 ст. 177 ПК України, під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що зі змісту наявних у справі Договору оренди нежитлового приміщення № 281215 від 28.12.2015 року, Додаткової угоди до Договору № 281215 від 28.12.2015 року та Акту здачі-приймання приміщення видно, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Таким чином, позивач не може бути податковим агентом по відношенню до ФОП ОСОБА_1 , а тому, суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору донараховані позивачу податковим органом безпідставно.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції правомірно визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області 27 листопада 2017 року № , № , № , № .

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "На захисті" та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Василенко Я.М.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлено 21.09.2020 року