Справа № 743/2105/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/2105/19
УХВАЛА

21 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О., перевіривши матеріали апеляційної скарги громадянина Грузії ОСОБА_1 ) на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Центральної міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 ) про примусове видворення та затримання, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (далі - Позивач, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) звернулося до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 ) (далі - Відповідач, ОСОБА_2 ) про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.11.2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог відмовити.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18.08.2020 року залишив її без руху, оскільки Апелянтом пропущено встановлений ч. 16 ст. 289 КАС України процесуальний строк оскарження рішення суду першої інстанції, а викладені у клопотанні про поновлення строку причини поважними визнані не були.

Як вбачається за матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху представником Відповідача отримано 25.08.2020 року.

На виконання вимог даної ухвали Відповідачем 02.09.2020 року до суду подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Указана заява обґрунтована тим, що копію оскаржуваного рішення останній отримав лише 31.07.2020 року після направлення 22.07.2020 року повторного запиту про його отримання. При цьому підкреслює, що оскільки ОСОБА_2 брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, то копію рішення суду від 13.11.2019 року останній не отримував. До того ж наголошує, що хоча договір про надання правової допомоги укладено 30.01.2020 року, адвокат потребував часу для того, щоб увійти до курсу справ, а у подальшому на всій території України було введено карантин.

Надаючи оцінку викладеним у заяві доводам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в ухвалі від 18.08.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху, рішення суду у справі №743/2105/20 в частині примусового видворення було виконано 18.11.2019 року, а саме - ОСОБА_1 залишив територію України через КПП «Бориспіль». Відтак, доводи Апелянта про те, що копію оскаржуваного рішення Відповідач не отримував, підтверджується відомостями, викладеними у доданій до апеляційної скарги копії рішення від 17.03.2020 року про заборону в`їзду (а.с. 68-69).

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу, що, як було встановлено раніше, про рішення суду у даній справі та його зміст ОСОБА_3 був ознайомлений під час його проголошення 13.11.2019 року через перекладача. Угода про надання правової (правничої) допомоги №01/01-ГБ між АО «Промірсі» і ОСОБА_1 укладена 30.01.2020 року (а.с. 76). Отже, починаючи з 31.01.2020 року АО «Промірсі», у тому числі адвокат Мірошник О.М., набули повноважень щодо представництва інтересів ОСОБА_3 , у тому числі у судах України. Водночас, питання щодо необхідності оскарження в апеляційному порядку рішення суду у справі №743/2105/20 було порушене представником Відповідача лише у липні 2020 року після отримання листа від ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про прийняття щодо ОСОБА_3 рішення про заборону в`їзду в Україну. У той час як станом на липень 2020 року було виконано рішення суду в частині примусового видворення, а також сплинув строк примусового затримання іноземця в Чернігівському ПТПІ - 12.05.2020 року.

Отже, починаючи з 13.11.2019 року по кінець червні 2020 року Апелянтом не вчинялося жодних дій, спрямованих на оскарження рішення суду у даній справі, як і не проявлялося зацікавленості щодо змісту судового рішення. При цьому твердження представника Відповідача про те, що після укладення 30.01.2020 року йому було необхідно певний час щоб увійти до курсу справ, а у подальшому у зв`язку з оголошенням карантину робота адвоката була призупинена на певний час, судова колегія оцінює критично в якості поважних причин пропуску процесуального строку, оскільки, по-перше, між укладенням договору і запровадженням карантинних обмежень минуло більше одного місяця, по-друге, договір про надання правничої допомоги був укладений не з адвокатом, а з адвокатським об`єднанням, що, на переконання суду, давало можливість увійти в курс справ клієнта - ОСОБА_4 раніше, ніж до липня 2020 року (час направлення запиту про видачу копії судового рішення вперше).

Судом враховується, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №820/4420/18.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви громадянина Грузії ОСОБА_1 ) про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою громадянина Грузії ОСОБА_1 ) на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Центральної міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 ) про примусове видворення та затримання - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк