Справа № 520/9430/2020
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
22 вересня 2020 р. справа № 520/9430/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України, які полягають в неправильному обчисленні процентної надбавки за вислуги років (чомусь 40%, а не 45% при вислузі років 24 роки 04 місяця 00 днів), у незастосуванні п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при складанні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 для перерахунку, обчисленні пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно відповідно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 відповідно;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вчинити дії щодо обчислення процентної надбавки за вислугу років 45% замість обчислених 40%, щодо перерахунку ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно, розмір посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 відповідно, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України скласти три окремі оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018, 2019 та 2020 роки з урахуванням обчисленої процентної надбавки за вислугу років 45% замість обчислених 40% для перерахунку пенсій ОСОБА_1 відповідно до п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 та невідкладно направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України подати протягом місяця, з дня набрання рішення законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 382 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент звільнення позивача з військової служби, загальна вислуга років для призначення пенсії становила 24 роки 04 місяці 00 днів. При цьому розмір надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням відповідно до Додаток 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за вислугу років від 20 до 25 років складає 45 %. Проте відповідач протиправно обчислив процентну надбавку за вислугу років у розмірі 40%.

Також позивач зазначив, що відповідач протиправно не застосував п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при складанні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 для перерахунку, обчисленні пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно відповідно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 відповідно.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно з пунктом 2 глави 1 розділу III Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, до вислуги років військовослужбовців для виплати їм надбавки за вислугу років зараховуються періоди в календарному обчисленні. При цьому вислуга років позивача в календарному обчисленні на день його звільнення з військової служби становить від 15 до 20 років, що передбачає розмір надбавки за вислугу років 40%.

Також відповідачем зазначено, що для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням використовується лише значення відповідного тарифного коефіцієнту, а не порядок визначення розміру посадового окладу, зазначений в примітках до відповідних додатків, оскільки такий порядок прямо визначений нормою, а саме - пунктом 4 постанови КМУ № 704.

Позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що не згоден з відзивом Адміністрації Державної прикордонної служби України в повному обсязі, заперечував щодо змісту та вимог відзиву та проти його задоволення та розгляду взагалі.

Відповідач не скористався правом на подання заперечень на позовну заяву.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши доводи позову, відзиву, відповіді на відзив, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.

Згідно з поданням про призначення пенсії Адміністрації Державної прикордонної служби від 23 вересня 2008 року № 11/ПВ-702 позивач виключений зі списків особового складу військової частини 15 серпня 2008 року.

Із вказаного подання судом встановлено, що на момент звільнення позивача вислуга років становила 24 роки 04 місяці 00 днів, з яких календарна 19 років 00 місяців 15 днів, пільгова 05 років 03 місяців 15 днів.

Позивачем із посиланням на обставини набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особа, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» вказано, що Адміністрацією Державної прикордонної служби було складено довідку від 30.03.2018 року № 11/6392 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії.

Відповідно до вказаної довідки складові грошового забезпечення визначено у наступних розмірах: посадовий оклад 4510,00 грн; оклад за військове звання 1340,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 40 %, усього - 8190,00 грн.

При цьому, позивачем вказано, що відповідачем при складенні зазначеної довідки процентна надбавка за вислугу років (24 роки 04 місяців 00 дні) визначена у розмірі 40 %, а не 45 %, що свідчить, на його думку, про її зменшення.

Як вказано позивачем, розмір надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням відповідно до Додатку 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за вислугу років від 20 до 25 років складає 45 %.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про вчинення відповідачем протиправних дій стосовно неправильного обчислення процентної надбавки за вислугу років.

Також позивач послався на обставини того, що середньомісячні суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці не були взяті до уваги для перерахунку пенсії та не прописані у відповідній довідці.

Водночас позивачем наголошено, що у 2018, 2019, 2020 роках, а саме: з 01.03.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 31.12.2019, а також з 01.01.2020 не було встановлено посадовий оклад та оклад за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Вказане свідчить про протиправне не застосування відповідачем у 2018, 2019 та 2020 роках пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 відповідно.

Вважаючи протиправними вказані дії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова № 704), яка набула чинності 01.03.2018 року, встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

Як встановлено під час розгляду справи, у подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103).

Відповідно до положень п. 1 Постанови №103, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Згідно із п. 2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

При цьому, положеннями п. 3 Постанови №704 визначено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ. Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури. Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до вимог пунктів 1 та 2 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, яке затверджено ПКМУ від 16.10.2014 року №533, Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні. Адміністрація Держприкордонслужби у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

На виконання вищезазначених приписів законів видано Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби України (далі-Інструкція, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року №558, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 23.07.2018 року за №854/32306).

Пунктом 1 Інструкції установлено, що цю Інструкцію розроблено відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про Державну прикордонну службу України», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, які визначають види та розміри надбавок для виплат військовослужбовцям.

Відповідно до п.п.1,2 п.1 ч.1 розділу ІІІ вказаної Інструкції Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за наявності вислуги років на військовій службі виплачується надбавка за вислугу років у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах на місяць: від 1 до 5 років - 25%; від 5 до 10 років - 30%; від 10 до 15 років - 35%; від 15 до 20 років - 40%; від 20 до 25 років - 45%; 25 і більше років - 50%.

До вислуги років військовослужбовців для виплати їм надбавки за вислугу років зараховуються в календарному обчисленні періоди військової служби в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державній спеціальній службі транспорту України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на день звільнення позивача його загальна вислуга років складала 24 роки 04 місяці 00 днів, календарна - 19 років 00 місяців 15 днів; пільгова - 05 років 03 місяці 15 днів.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачу вірно обчислено надбавку за вислугу років у розмірі 40%, оскільки п.п.1,2 п.1 ч.1 розділу ІІІ Інструкції чітко встановлено, що для виплати надбавки за вислугу років зараховується періоди в календарному обчисленні, такої вислуги позивач має 19 років 00 місяців 15 день.

При цьому суд зазначає, що положення Інструкції в цій частині не суперечить змісту п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки дана норма закону для розрахунку періоду виплати вказаної допомоги використовує саме календарні роки служби, а не загальну вислугу, яка може включати в себе також і пільгові періоди служби.

На час розгляду даної справи вказана Інструкція є чинною (не скасованою), а тому виконання її є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в межах розгляду даної справи відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений законом, у тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає наступне.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1.

Згідно ч.ч.2-4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 5 та з урахуванням додатків 1, 2, 5 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2018 № 169 затверджено схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України.

Відповідно до примітки до додатку 1 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Статтями 7, 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн., а мінімальна заробітна плата - 3723 грн. Отже, 50% МЗП буде складати 1861,50 грн.

Таким чином, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути 1861,50 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2019 році, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» складає 1921 грн., а мінімальна заробітна плата 4173 грн.

Таким чином, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути 2086,50 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2020 році, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» складає 2102 грн., а мінімальна заробітна плата 4723 грн.

Таким чином, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути 2361,50 грн.

Отже, як вбачається з аналізу Примітки Додатку 14 та враховуючи розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб і мінімальної заробітної плати, то для коректного визначення окладу позивача за військовим (спеціальним) званням варто застосовувати мінімальний множник, а саме 50% мінімальної заробітної плати 1861,5 грн. (на 2018 рік), 2086,50 грн. (на 2019 рік) та 2361,50 грн (на 2020 рік).

Доводи відповідача вищенаведених висновків суду не спростовують та стосуються питання застосування п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704 та примітки 1 Додатку 1 до вказаної постанови.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Адміністрації Державної прикордонної служби України, які полягають у незастосуванні п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при складанні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 для перерахунку, обчисленні пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно відповідно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 відповідно.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача виготовити відповідні довідки із урахуванням показника 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року визначеній судом особі є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно вимоги позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади.

Позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що прийняте рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України, які полягають у незастосуванні п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при складанні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 для перерахунку, обчисленні пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно відповідно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 відповідно.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, ) вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно, розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 відповідно, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , ) скласти три окремі оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за 2018, 2019 та 2020 роки, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 22 вересня 2020 року.

Суддя О.Г. Котеньов