Справа № 809/963/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 809/963/17 пров. № А/857/8347/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Григорук О.Б.), ухвалену у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську о 14 год. 57 хв. 18 липня 2017 року, повне судове рішення складено 19 липня 2017 року, у справі №809/963/17 за позовом Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до Косівського кооперативно-державного будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

05.07.2017 Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулося в суд з позовом до Косівського кооперативно-державного будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд», просило стягнути заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 07.01.2015 по 26.06.2017 в сумі 23 277,24 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року позов задоволено частково: стягнено з Косівського кооперативно-державного будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» (код 03578053) на користь Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (код 40385698) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за червень 2017 року в сумі 805 (вісімсот п`ять) грн. 50 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з листом Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 07.06.2017 №2038/04 відповідачу надісланий та отриманий ним лише один розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з червня 2017 року, з вимогою сплатити на рахунок позивача 805,50 грн. витрат на виплату та доставку пенсій до 25.06.2017. Оскільки заборгованість за червень 2017 року відповідачем на момент розгляду справи не сплачена, відповідних доказів, які б спростовували наявність заборгованості чи доводи позивача, - відповідачем не надано, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід задовольнити частково та стягнути з Косівського кооперативно-державного будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за червень 2017 року в сумі 805,50 грн., а в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року та задовольнити позов повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Косівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області направлялись розрахунки Косівському кооперативно-державному будівельно-монтажному об`єднанню «Райагробуд» від 14.11.2016, 18.04.2017, 07.06.2017. Скаржник вказує, що в період з 07.01.2015 по 26.06.2017 ОСОБА_1 нарахована і виплачена пенсія в сумі 29 488,11 грн.

Косівське кооперативно-державне будівельно-монтажне об`єднання «Райагробуд» подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що така є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що не зрозуміло з яких розрахунків обчислено заборгованість у розмірі 23 277,24 грн.

Учасники справи явку повноважних представників в судове засіданні не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень статті 229 та статті 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі №347/200/16 Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області прийняло розпорядження №161989 від 19 травня 2017 року, яким ОСОБА_1 призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 07 січня 2015 року.

За період з 07.01.2015 по 26.06.2017 ОСОБА_1 нарахована і виплачена пенсія в сумі 29488,11 грн.

Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області проведено та направлено Косівському кооперативно-державному будівельно-монтажному об`єднанню «Райагробуд» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсії, призначеної відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по пенсіонеру ОСОБА_1 , який перебував у трудових відносинах з Косівським кооперативно-державним будівельно-монтажним об`єднанням «Райагробуд».

Оскільки за період з січня 2015 року по червень 2017 року за Косівським кооперативно-державним будівельно-монтажним об`єднанням «Райагробуд» рахується заборгованість по вищевказаних платежах на суму 23 277,24 грн., Управління звернулось із позовом до суду про стягнення такої заборгованості.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з положеннями абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 4 Закону № 400/97-ВР встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону ставки збору становить 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Управління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2013 року №21-1 (далі - Інструкція №21-1), передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу 1 першого частини другої Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції № 21-1 розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

З 01.01.2011 набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень вказаного Закону з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування вважаються платниками єдиного внеску.

Аналіз наведених положень дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «б»-«з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються підприємствами та організаціями у розмірі, визначеному органами Пенсійного фонду України у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено саме на орган Пенсійного фонду України, тоді як підприємства зобов`язані здійснювати відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених органом Пенсійного фонду України. Підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат за відповідний період, які надсилаються страхувальнику. При цьому, відшкодуванню підлягають саме фактичні витрати, здійснені Пенсійним фондом із виплати та доставки пільгових пенсій.

Можливості звільнення страхувальника від обов`язку відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за наявності такої заборгованості чинне законодавство не передбачає.

Згідно з доданого до позовної заяви розрахунку суми боргу Косівського кооперативно-державного будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» за період з 07.01.2015 по 26.06.2017 така виникла щодо пенсіонера ОСОБА_1 , загальна сума 23 277,24 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2016 у справі №347/200/16, ОСОБА_1 зобов`язано призначити пільгову пенсію за Список №25 починаючи з 21.03.2015, а тому позивач 14.11.2016 за №4413/04 склав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з листопада 2016 року, згідно з яким сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку (графа 15 розрахунку) 15 480,73 грн., місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (графа 16) 855,26 грн., дата з якої призначена пенсія (графа 3) 21.03.2015.

Вказаний розрахунок направлений відповідачу супровідним листом від 14.11.2016 №4413/04 та отриманий 25.11.2016 відповідно до долученого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

У зв`язку з зміною розміру пенсії ОСОБА_1 16.12.2016 позивачем складено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з грудня 2016 року, відповідно до якого сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку (графа 15 розрахунку) 15993,80 грн., місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (графа 16) 929,31 грн., дата з якої призначена пенсія (графа 3) 07.01.2015.

Супровідним листом від 13.01.2017 №191/04 позивач надіслав відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2017 року від 13.01.2017 №191/04, згідно з яким сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку (графа 15 розрахунку) 0,00 грн., місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (графа 16) 929,31 грн., дата з якої призначена пенсія (графа 3) 07.01.2015.

Вказаний розрахунок отриманий відповідачем 18.01.2017 відповідно до долученого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

У зв`язку з зміною розміру пенсії ОСОБА_1 позивачем супровідним листом від 18.04.2017 №1461/04 надіслано Косівському кооперативно-державному будівельно-монтажному об`єднання «Райагробуд» розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з квітня 2017 року від 18.04.2017 №1461/04 в якому зазначено: сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку (графа 15 розрахунку) 0,00 грн., місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (графа 16) 800,39 грн., дата з якої призначена пенсія (графа 3) 07.01.2015.

Вказаний розрахунок отриманий відповідачем 25.04.2017 відповідно до долученого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

У зв`язку з зміною розміру пенсії ОСОБА_1 позивачем супровідним листом від 07.06.2017 №2038/04 надіслано Косівському кооперативно-державному будівельно-монтажному об`єднання «Райагробуд» розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з червня 2017 року згідно з яким сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку (графа 15 розрахунку) 1068,66 грн., місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (графа 16) 805,50 грн., дата з якої призначена пенсія (графа 3) 07.01.2015.

Розрахунки підписані повноважною посадовою особою, сформовані відповідно до змін у виплаті пенсії ОСОБА_1 (в тому числі на підставі судових рішень), та з урахуванням того, що саме ці документи визначають розмір заборгованості підприємства перед територіальними органами Пенсійного фонду, містять інформацію стосовно % відшкодування підприємством відповідно до стажу, розмір пенсії, суму витрат на доставку (якщо така наявна), а також були отримані відповідачем, та не оскаржені (тобто є узгодженими), то саме такими підтверджено фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за списком № 2.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 у справі №820/829/17 та у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 804/1424/17 наявність формальних недоліків в оформленні розрахунків не спростовує наявність у підприємства фактичної заборгованості зі сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та обов`язку їх відшкодування.

Отже, за встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, оскільки в результаті несплати фактичних витрат на виплату та доставку сплаченої пільгової пенсії відповідач має заборгованість за період з 07.01.2015 по 26.06.2017, заявлений позивачем розмір заборгованості відповідає даним розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які є підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду відповідних витрат, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Керуючись статтями 230, 241, 242, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі №809/963/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до Косівського кооперативно-державного будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Косівського кооперативно-державного будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» (місцезнаходження: вул.Дружби, 11, м.Косів, Івано-Франківська область, 78601, ) на користь Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул.Незалежності, 26А, м.Косів, Івано-Франківська область, 78600, ) 23 277,24 грн. (двадцять три тисячі двісті сімдесят сім гривень двадцять чотири копійки) витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 07.01.2015 по 26.06.2017.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 21.09.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України