Справа № 658/3797/16-а
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 р.м. ХерсонСправа № 658/3797/16-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Каховського об`єднаного управління ПФУ Херсонської області Палига Н.П., Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області, третя особа - Каховське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання протиправними дій,

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Каховського міськрайонного суду з позовом до начальника Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області Палиги Ніни Петрівни у якому, з урахуванням доповнень, просить:

- визнати неправомірними дії керівника об`єднаного управління Пенсійного фонду України Палиги Н.П. щодо невиконання рішення суду віл 21.03.2001 р. №217;

- зобов`язати керівника ОУПФУ перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію визначену рішенням суду від 21.03.2001 р. №217.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 27.12.2016 р. закрито провадження у справі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Каховського міськрайонного суду від 27.12.2016 р. скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного суду від 21.04.2020 р. постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.04.2020 р., яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 р., адміністративну справу направлено до Херсонського окружного адміністративного суду.

17.08.2020 року автоматизованою системою розподілу судових справ головуючим суддею визначено Морську Г.М.

Ухвалою від 21.08.2020 р. справу прийнято до провадження, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), до участі у справі залучено в якості співвідповідача Головне Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області .

03.09.2020 р. позивач подав до суду клопотання у якому просив замінити відповідача на Пенсійний Фонд України та зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати пенсію з 01.01.2005 р. керуючись ст.46, 105,107 в триденний термін із 120% Національного банку України. Також позивач просить забезпечити присутність належного відповідача та розгляд справи проводити у порядку відео конференції.

Стосовно вимоги позивача щодо розгляду справи з викликом сторін в режимі відео конференції суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 6 статті 12 КАС України передбачено, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: 1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію; 6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; 8) типові справи; 9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині; 10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження; 11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Згідно із приписами статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг (ч.1 ст.263 КАС України).

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.ч.2, 3 ст.263 КАС України).

З метою захисту соціальних прав громадян, зокрема щодо пенсійного забезпечення осіб, законодавцем передбачено стислі строки розгляду окремих категорій справ. Відтак, враховуючи зміст позовних вимог, наявність всіх необхідних документів для об`єктивного та всебічного розгляду даної справи, суд не вважає за доцільне розглядати справу в режимі відеоконференцзв`язку, оскільки останнє призведе до затягування розгляду справи по суті.

З урахуванням зазначеного, суд відмовляє позивачу у задоволення клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Також, суд не погоджується із твердженням позивача про те, що належним позивачем є Пенсійний Фонд України з огляду на наступне.

У постанові від 01.04.2020р. Верховний Суд зазначив: "... 32. Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися не лише за клопотанням позивача, а у тому числі й за ініціативою суду...".

Ухвалою про відкриття спрощеного позовного провадження від 21.08.2020 р. залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оскільки згідно постанови КМУ від 08.11.2017 року № 821 Каховське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області, реорганізовано у Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 2 до наведеної постанови.

Відтак, суд відмовляє у задоволені клопотання позивача про заміну відповідача на належного - Пенсійний фонд України, оскільки належним позивачем у справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду з 15.04.1991 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Проте, починаючи з 01.01.2005 р. відповідач грубо порушує вимоги чинного законодавства не виконуючи рішення суду від 21.03.2001 р. №217. Зазначає, що при внесенні чи прийнятті нових законів не допускається звуження прав та свобод громадян України. Вважає, що керівник пенсійного органу безпідставно не виконує рішення суду, яким призначено позивачу пенсію довічно.

11.09.2020 р. відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з вимогами позивача, з огляду на наступне. Рішення суду від 21.03.2001 року по справі № 207/2001, яким зобов`язано пенсійний орган перерахувати перерахунок пенсії Позивачу з 01.01.1992 року, відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року, №1788, виконано, що підтверджується розпорядженням № 111760 від 07.08.2001 року. В подальшому, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року у справі № 658/5374/14-а управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 з 17.06.2014 року за результатами якого у лютому 2016 року позивачу була виплачена доплата у сумі 6708,46 гри за період з 17.06.2014 року по 31.01.2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідач стверджує, що пенсія позивачу виплачується відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, як це передбачено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 року по справі № 658/5374/14-а, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Каховка та Каховському районі Херсонської області з 15.04.1991 року та отримував пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Каховського міського суду Херсонської області від 21 березня 2001 року (справа №217/2001) позов ОСОБА_1 було задоволено та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Каховської міської ради народних депутатів зробити перерахунок його пенсії з 01.01.1992 відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", узявши за основу розмір стажу, після якого пенсія збільшується на один процент заробітку, - 20 років.

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області від 01 лютого 2010 року вказане судове рішення пенсійним органом було виконано шляхом виплати позивачу у жовтні місяці 2001 року доплати в сумі 273,32 грн з 01.01.2001 з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

У зв`язку з набранням чинності з 01 січня 2004 року Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який є обов`язковим до виконання на всій території України та для всіх осіб, Каховським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонської області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень цього закону.

Разом з тим, 18 листопада 2011 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області у справі №2а-7713/11 позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Пенсійного органу про перерахунок пенсії винесено постанову, яку ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року було залишено без змін, про зобов`язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 15 жовтня 2012 року роз`яснено постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 листопада 2011 року. Зазначено, що при проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вказаної постанови слід керуватися статтею 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На виконання вказаної постанови Каховського міськрайонного суду розпорядженням управління №111760 від 30 жовтня 2012 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, враховуючи норми законодавства, що діяли до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто згідно норм Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пізніше, в 2015 році ОСОБА_1 1 також звертався до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив, зокрема, визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у проведенні перерахунку пенсії за період з 01 січня 2013 року, зобов`язати відповідача перерахувати його пенсію відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з відповідною індексацією.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року (винесеною за наслідком розгляду вищевказаного позову) апеляційна скарга ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області була задоволена частково. Постанова Каховського міськрайсуду Херсонської області від 31 липня 2015 скасована, а Пенсійний орган зобов`язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 17 червня 2014 року. В решті позову, в тому числі і щодо зобов`язання відповідача перерахувати його пенсію відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було відмовлено.

Вважаючи, що саме начальник Управління, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно не виконує рішення суду від 21 березня 2001 року щодо перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до п. а) ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції від 17.02.2000 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 19 цього Закону встановлено, що пенсії за віком призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, за кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризового стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі не нижче межі малозабезпеченості.

Мінімальний розмір пенсії за віком підвищується у зв`язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до цієї статті, не може перевищувати 75 процентів заробітку, за винятком мінімальних пенсій, підвищених за роки роботи понад 25 років у чоловіків і 20 - у жінок, а працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, - 85 процентів заробітку.

На виконання рішення Каховського міського суду Херсонської області від 21.03.2001 року у справі № 217-2011, яким Управління праці та пенсійного захисту населення виконкому Каховської міської ради народних депутатів зобов`язано зробити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.1992 відповідно до ч.2 ст. 19 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", тобто брати за основу розмір стажу, після якого пенсія збільшується на 1% заробітку, 20 років, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в якому загальний відсоток розрахунку пенсії становив 80%, а розмір пенсії (з урахуванням постанови КМ України № 544 від 15.04.2003 року) складав 222,80 грн.

Тобто, позивач набув право на обрахунок понаднормового стажу, за кожен рік якого пенсія збільшується на 1% заробітку, після 20 років стажу.

З матеріалів справи вбачається, що загальний розмір страхового стажу позивача складає 45 років 1 місяць 17 днів, у тому числі робота за Списком №1 - 14 років 10 місяців 1 день.

Відтак, розмір стажу за кожен рік якого позивачу повинно нараховуватися 1% заробітку становить 25 років (45 років (страховий стаж) - 20 років (стаж за якого позивач набув право на пенсію) = 25 років).

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто перерахунок і виплата пенсії, визначений рішенням Каховського міського суду Херсонської області від 21.03.2001 року у справі № 217-2011не обмежувалася судом будь-якими строками.

Це відповідає позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 05.11.2013 у справі № 21-293а13, з якої видно, що із самого визначення поняття "пенсія" випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.

З 01.01.2004 набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058- IV), який суттєво змінив порядок призначення та перерахунку пенсій та їх розмір.

На підставі зазначеного закону Управлінням Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за наслідками якого розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився та становив 249,54 грн., який в подальшому, у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму, періодично змінювався у бік збільшення.

На погодившись з таким перерахунком, позивач звернувся до суду із вимогою зобов`язати пенсійний орган продовжити виплату йому пенсії в повному обсязі за положеннями ст.19 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2012 року у справі № 2а-7713/11 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ у м. Каховка та Каховському районі Херсонської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії. Суд визнав протиправним рішення відповідача про перерахунок пенсії з набуттям чинності ЗУ "Про загальнообовязкове пенсійне страхування", зобовязав останнього здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії та стягнути на користь ОСОБА_1 згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення" перераховану суму з урахуванням виплачених сум.

У рішенні Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 р. у справі №658/5374/14-а колегія суддів встановила, що на виконання постанови Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2011 року, яка набрала законної сили 14.08.2012 року, начальником Управління Пенсійного фонду України в м. Каховка та Каховському районі 23.10.2012 року видано розпорядження №111760, за яким ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії відповідно до положень ст.19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", внаслідок чого її розмір станом на 01.10.2012 року склав 956 грн., в той час як до видачі зазначеного розпорядження розмір пенсії ОСОБА_1 становив 1 340,14 грн.

Зазначеним рішенням встановлено, що предметом спору у адміністративній справі №2а-7713/11 було невиконання відповідачем рішення Каховського міськрайсуду Херсонської області від 21.03.2001 року у справі № 217-2001. Отже, цими судовими рішеннями зобов`язано УПФУ провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яка належала йому до сплати за період з 01.01.1992 року на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", проте не була сплачена позивачеві в повному обсязі та розмірах, визначених судовим рішенням 2001 року.

Суд зазначає, що ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 р. встановлена та обставина, що питання невиконання відповідачем рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21.03.2001 р. у справі №217-2001 було предметом розгляду у справі №2а-7713/11, за результатами розгляду якої позивачу було проведено перерахунок пенсії, як визначено в рішенні по справі №217-2001.

З аналізу вищезазначеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання неправомірними дії керівника пенсійного органу та зобов`язання перерахувати та виплатити позивачу пенсію визначену рішенням суду від 21.03.2001 р. №217 не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що колегія суддів при прийнятті рішення від 26.11.2015 р. у справі №658/5374/14-а, вважаючи, що нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 виключно відповідно до положень ст.19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суттєво обмежує його соціальний захист та ставить позивача у нерівне становище порівняно з іншими пенсіонерами, з урахуванням набутого ним стажу роботи та умов праці, вийшла за межі позовних вимог та зобов`язала Управління Пенсійного фонду України в м. Каховка та Каховському районі Херсонської області провести перерахунок пенсії позивача відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 17.06.2014 року та виплатити недоотриману суму пенсії зі всіма передбаченими цим законом надбавками та доплатами, з урахуванням сплачених коштів.

Необхідно зазначити, що вказане рішення набрало законної сили.

З матеріалів пенсійної справи судом встановлено, що на виконання рішення суду розпорядженням №111760 від 24.12.2015 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, розмір якої складався з: коефіцієнту стажу - 0,45083, коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,60863, розмір пенсії за віком - 1075,81, доплата за понаднормовий стаж - 189,80 (за 20 років), підвищення по ст.42 - 33,21, надбавка дітям війни - 66,43.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 (у редакції на момент проведення перерахунку пенсії) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Статтею 27 Закону №1058 визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.28 Закону №1058 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини (ч.2 ст.28 Закону №1058).

Законом від 03.10.2017 р. №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" Закон №1058 доповнено Розділом ХІV 1 Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Відповідно до ч.2 ст.114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як встановлено з матеріалів пенсійної справи, та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за нормами Закону №1058 з 17.06.2014 року.

Згідно розпоряджень про перерахунок пенсії, загальний розмір понаднормового стажу позивача складає 20 років. Втім, як встановлено судом вище, ОСОБА_1 набув право на пенсію за наявності 20 років страхового стажу, тому розмір стажу за кожен рік якого позивачу повинно нараховуватися 1% заробітку становить 25 років (45 років (страховий стаж) - 20 років (стаж за якого позивач набув право на пенсію) = 25 років), а не 20 років, як стверджує відповідач.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо врахування 20 років понаднормового стажу під час перерахунку пенсії є неправомірними. Тому, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дії відповідача щодо невиконання рішення суду від 21.03.2001 р. по справі №217 в частині обрахунку розміру стажу, після якого пенсія збільшується на 1% заробітку - 20 років починаючи з 17.06.2014 року та зобов`язання провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з розрахунком розміру понаднормового стажу позивача 25 років починаючи з 17.06.2014 р., провести виплату недоотриманої суми пенсії з урахуванням проведених виплат.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить обов`язковість судового рішення. Крім того, у статті 129-1 Основного Закону України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року N 2-р(II)/2019 зазначено, що судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України (абзац п`ятнадцятий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року N 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац восьмий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року N 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого статтею 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року N 5-рп/2013).

Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 2 червня 2016 року N 1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Суд не погоджується із вимогою позивача зобов`язати у триденний термін виплати ти пенсії із нарахуванням пені в розмірі 120% ставки Національного банку України з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст.107 Закону №1058 суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Отже, відповідальність пенсійного органу у вигляді нарахування на суми пені стосується тільки сум, які були безпідставно стягнені пенсійними органами. Такого виду відповідальності за не нараховані та не своєчасно виплачені пенсійним органом суми, законодавцем не передбачено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнання протиправними дії начальника управління Пенсійного фонду України в м.Каховка та Каховському районі Херсонської області щодо невиконання рішення суду від 21.03.2001 р. по справі №217 в частині обрахунку розміру стажу, після якого пенсія збільшується на 1% заробітку - 20 років починаючи з 17.06.2014 року.

Зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відповідно до положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з розрахунком розміру понаднормового стажу позивача 25 років починаючи з 17.06.2014 р. та провести виплату недоотриманої суми пенсії з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112010200