Справа № 260/2277/20
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2020 рокум. Ужгород№ 260/2277/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Поп Н.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - представник Калинич О.І.

відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник Секерня О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить:

1.Звільнити позивача від сплати судового збору.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код СДРПОУ: 20453063) про відмову у призначенні пенсії за віком, щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в МП «Аліса» (правонаступник TOB "Аліса") з 08.08.1991р. по 04.01.1993 р. та періоду з 10.10.1996 р. по 24.02.2006 р.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в МП «Аліса» (правонаступник TOB "Аліса") з 08.08.1991р. по 04.01.1993 р. та періоду з 10.10.1996 р. по 24.02.2006 р. з моменту звернення.

Позиції сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 , у серпні 2019 року звернулася до управління Пенсійного фонду в Закарпатській області для призначення їй пенсії за віком. Проте, після закінчення тримісячного терміну, у січні 2020 року отримала листа від Ужгородського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про те, шо їй відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю страхового стажу.

10.02.2020 року позивач звернулася повторно року із заявою про призначення пенсії за віком, при цьому надала органу пенсійного фонду уточнюючі довідки про підтвердження трудового стажу.

У травні 2020 року, позивач отримала від ГУ ПФУ в Закарпатській області датоване 12.05.2020 року рішення про відмову у призначенні пенсії №» 69, у якому вказано, що період роботи з 1991-2003 рр. в МП «Аліса» буде зараховано до стажу після проведення зустрічної перевірки.

Звертає увагу суду на те, що починаючи з серпня 2019 року пенсійний фонд не витребував необхідні для призначення пенсії документи. А коли позивач надала уточнюючі довідки, то навіть не повідомлено її , чому їх не враховано і прийнято повторно у лютому від неї заяву із довідками та документами без застережень і зауважень для призначення пенсії.

10 липня 2020 року, від представника відповідача надійшов відзив на даний адміністративний позов,відповідно до якого заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Як на підставу для відмови у задоволенні позову відповідач зазначив, що проаналізувавши подану трудову книжку ОСОБА_1 працівниками органу пенсійного фонду було виявлено розбіжності, що в подальшому слугували відмовою в зарахуванні певного періоду роботи позивачки.

У зв`язку з наявністю розбіжностей між записами наявними в трудовій книжці та наявними в Головному управлінні документами, а також не наданням особою інших підтверджуючих документів за періоди роботи з 1991 року по 2006 року Головним управлінням не враховано вищевказані періоди до загального трудового стажу позивачки.

Отже, причиною відмови в призначенні пенсії громадянці ОСОБА_1 по заяві від 16.09.2019 року слугувала відсутність необхідного страхового стажу роботи, який склав всього 19 років та 15 днів.

Вдруге громадянка ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії 10.02.2020 року з пакетом відповідних документів. Проаналізувавши вдруге поданий пакет документів та довідки, якими особа підтвердила факт роботи на підприємствах МП «Аліса» та TOB «Аліса» видані від 24.01.2020 року під №01/вих.01 та №02/вих.02 було встановлено, що вищевказані довідки видані, підписані та скріплені печаткою директором TOB «Аліса» ОСОБА_1 , яка згідно даних трудової книжки станом на момент видачі вищевказаних довідок була звільнена з посади директора. Тому, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів за період страхового стажу з 1991 року по 2003 рік Головним управлінням рішенням від 12.05.2020 року №69 було повторно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років та вказано, що стаж буде зараховано після проведення зустрічної перевірки в TOB «Аліса». Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

12 серпня віл позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначає, що відповідач вводить в суд в оману оскільки, при зверненні до органу Пенсійного фонду подана заява про призначення пенсії встановленого зразка формується в базі програми, яка створена розробниками для ПФУ, тобто заява про призначення пенсії формується в спеціальній програмі, яка встановлена вже в комп`ютері ПФУ. Також кожний документ, який поданий позивачем сканується працівником пенсійного фонду. На підставі поданих позивачем документів, які відскановані спеціалістом формується заява про призначення пенсії та розписка-повідомлення із вказаними документами, які відскановані та які потрібно донести.

Зазначає, що отримана позивачем на руки розписка-повідомлення за №4368 від 16.09.2019p взагалі не містить допису від руки про стаж, запис трудової книжки п. 14-17 чи інших документів щодо долучення необхідних документів, яких недостатньо для призначення пенсії за віком.

Таким чином, відповідач, як суб єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких грунтується його рішення про відмову у зарахуванні до спірного періоду робити з 08.08.1991р.по 04.01.1993р. та з 10.10.1996р. по 24.02.2006р. та не обґрунтував в чому полягає проведення ним зустрічної перевірки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали адміністративної та пенсійної справи, трудову книжку позивача, суд дійшов до наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 04 липня 2006 року , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.с.7-9).

16.09.2019 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду в Закарпатській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, до якої згідно розписки-повідомлення було долучено :

паспорт НОМЕР_1 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; трудову книжку , диплом про навчання , два свідоцтва про народження дитини, свідоцтво про шлюб.

В даній розписці повідомлення зазначено документи, які відсутні, або яких недостатньо для призначення пенсії, а саме : довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07 2000 року термін подачі до 15.12.2019 року, заяву про спосіб виплати ; довідку про стаж за період вказаний в п.14-17 трудової книжки . (а.с.18,20).

Рішенням від 16.12.2019 року №143 "Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 " відмовлено в призначені пенсії за віком. (а.с.14).

Вищевказане рішення мотивоване тим, що відповідно до п.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами, внесеними Законом України "Про заходи щодо забезпечення реформування пенсійної системи" №2148-УІІІ від 03.10.2017р, починаючи з 01.01.2018 року право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу: з 01 січня 2019 по 31 грудня 2019 року не менше 26 років. Згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача становить 19 років 00 місяців 15 днів, що не дає право на призначення пенсії. До страхового стажу не включено період роботи в МП "Аліса" з 08.08.1991 по 31.01.2002р.

03.02.2020 року позивачка оскаржила вказане рішення до Головного управління Фонду України в Закарпатській області, разом з наступними документами: копія листа із пенсійної справи позивача; копія листа із пенсійної справи позивача; копія листа із пенсійної справи позивача, копія рішення про відмову у призначенці пенсії; копія конверта, копія уточнюючої довідки про реорганізацію підприємства; копія уточнюючої довідки про підтвердження стажу позивача , копія свідоцтва про державну перереєстрацію юридичної особи.(а.с.16-17).

Однак, 07.02.2020 року відкликала подану скаргу.

Згідно довідки від 24.01.2020 року №02/вих.02, виданою ТОВ "Аліса" про перейменування підприємства, згідно рішення засновників від 10.10.1996 року МП "Аліса" перейменовано на ТОВ "Аліса" (а.с.24).

Відповідно до копії Свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності - юридичної особи, виданого Ужгородською РДА ТОВ "Аліса" знаходиться за адресою: Ужгородський р-н, с. Камяниця, внесене до ЄДР підприємств та організацій 27.03.1997 року , (а.с.25).

Згідно довідки від 24.01.2020 року №01/вих.01, виданою ТОВ "Аліса" , ОСОБА_1 працювала у МП "Аліса" з 08.08.1991 р по 31.03.2009 р. (а.с.23).

Згідно даних трудової книжки позивача , у записах 14-17 ОСОБА_1 прийнята на роботу в МП «Аліса» 08.08.1991 року і потім призначена директором у TOB «Аліса» - 10.10.1996 року . (а.с.11)

10.02.2020 року позивачка звернулася із заявою про призначення пенсії за віком, при цьому надала органу пенсійного фонду уточнюючі довідки про підтвердження трудового стажу, що стверджується обома сторонами та наданим позивачкою копією орзписки-повідомлення, однак сама заява про призначення пенсії від 10.02.2020 року відсутня в пенсійній справі. (а.с.27).

Рішенням ГУ ПФУ №69 від 18.02.2020 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком . Вказане рішення обгрунтоване тим, що згідно наданих документів для призначення пенсії страховий стаж позивача становить 19 років 15 днів. До страхового стажу не враховано період роботи з 1991-2003р.р. в МП «Аліса», оскільки даний період трудової діяльності буде зараховано до стажу після проведення зустрічної перевірки. (а.с.30).

Під час судового засідання представник позивача надала, отримані в архіві Ужгородської РДА:

- копію Розпорядження № 307 Ужгородської РДА від 17.05.1996 року про реєстрацію у відповідності до ст. 8 Закону України "Про підприємництво "Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліса" з місцезнаходженням : Ужгородський район, с. Камяниця

-копію архівного витягу Протоколу 8 сесії 2-го скликання Камяницької сільської ради від 27 листопада 1997 року, де вказано про прийняття рішення про передачу у постійне користування ТОВ "Аліса" земельної ділянки розміром 0,16 га з видачею державних актів на право постійного користування.

Під час судового засідання представник відповідача:

- довідку архівного відділу Ужгородської міської ради від 16.07.2020 р. №250/02-07 , якою повідомлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що документи з особового складу МП "Аліса", ТОВ "Аліса" на державне зберігання до архівної установи не надходили.

- довідку комунального закладу "Ужгородський районний трудовий архів" № 191/01-16 від 20.07.20 "Про надання відповіді", де вказано , що МП "Аліса" ( ТОВ "Аліса") документи з особового складу в трудовий архів на зберігання не передавало, і у звязку з чим надати архівні довідки про стаж та заробітну плату ОСОБА_1 неможливо.

- Акт № 633 "Про неможливість проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліса"( код 20452187 )у звязку з відсутністю посадових осіб з місцем реєстрації юридичної особи", підписаний та складений головним спеціалістом Фетько Л.О. та .із залучення свідка ОСОБА_3 .

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року. (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє:

- правильність оформлення заяви,

- відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж,

- перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів,

- перевіряє копії відповідних документів,

- фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.( п. 2.23. Порядку).

Згідно п. 2.1.Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, серед іншого:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

2. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

3. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначив про незарахування страхового стажу за період роботи з 1991 року по 2003 роки в МП "Аліса", оскільки необхідною є зустрічна перевірка

Судом встановлено, що мають місце розбіжності та неточності у трудовій книжці позивачки у звязку з реорганізацією підприємства , де працювала позивач.

У відмовній пенсійній справі мітяться індивідуальні відомості про застраховану особу -позивачки тільки починаючи з 2002 року.

Отже, для необхідності нарахування пенсії позивачу необхідними є дані про її заробітну плату на підставі уточнюючих довідок згідно Порядку № 637.

Судом також встановлено, що під час судового розгляду відповідачем також проводилася перевірка необхідних відомостей для вирішення питання щодо призначення пенсії позивачці, що вбачається з наданий відповідачем довідок та Акту перевірки.

Суд перевіряє рішення відповідача на відповідність його критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАСУ , де вони визначені наступним чином:

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд констатує, що відповідачем з огляду на вищевказані критерії не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), оскільки не надано оцінку довідці про стаж, про яку згадується у оскаржуваному рішенні, але не надано їй ніякої оцінки.. не надано оцінку довідці про перейменування підприємства. Крім того, не було проведено відповідну перевірку для уточнення наданих позивачем відомостей та відсутні її результати .

Суд зауважує, що позивачка не оскаржила до суду рішення про відмову у призначенні їй пенсії на підставі поданої нею заяви 16.09.2019 року, і відкликала свою скаргу , подану до відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто, нарахування та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача частково, а саме: відповідач повторно повинен розглянути заяву позивачки, подану нею10.02.2020 року та додані нею документи у чіткій відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 69 від 18.09.2020 року .

3. Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () м. Ужгород. пл. Народна,4 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про призначення пенсії, подану нею 10.02.2020 року та зареєстровану за № 922 у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правлінням ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року.

В решті позовних вимог- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 вересня 2020 року.