Справа № 563/583/20
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 563/583/20 пров. № А/857/9587/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 29 липня 2020 року у справі за його позовом до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

суддя у І інстанції Опришко П.З.,

час ухвалення рішення 19 год 33 хв,

місце ухвалення рішення м. Корець,

дата складення повного тексту рішення 29 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

04 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову серії ДПО18 № 725196 від 19 червня 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 29 липня 202 року у справі № 563/583/20 вказаний позов було задоволено частково. Скасовано постанову інспектора взводу роти 4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Жука М. В. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 725196 від 19 червня 2020 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП та у цій частині справу закрито. У частині позовних вимог про скасування вказаної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП. У той же час, стороною відповідача не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність в діяннях позивача складу правопорушення передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем у частині відмови у задоволенні позову, який у своїй скарзі просив таке скасувати частково та прийняте нове у цій частині, яким задовольнити його позовні вимоги повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що під час керування транспортного засобу за кермом не перебував. Зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглянута без його участі, що є порушенням його прав.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом, 19 червня 2020 року інспектором взводу роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області, молодшим лейтенантом поліції Жуком М.В. винесено постанову серії ДПО18 № 725196 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121, частиною 1 статті 126 та частиною 2 статті 36 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за те, що той о 21 год 10 хв по вул. Шкільна 1, в с.Сапожин, Корецького району, Рівненської області, керуючи автомобілем марки Peogeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним ременем пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки та не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, чим допустив порушення пунктів 2.3 «в» та 2.4 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 та частиною 1 статті 126 КУпАП. Також, в постанові зазначено, що відеофіксація події проводилась на реєстратор інспектора серія ВК 00027.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 2.4 «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункту 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Як слідує з матеріалів справи, факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований на боді-камеру поліцейського ВК 0027, із запису якого видно, що позивач здійснював керування транспортним засобом марки Peogeot Boxer, д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому на вимогу поліцейського ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не надав.

Посилання позивача на те, що вказаним автомобілем керувала його дружина, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки із наданого відеозапису чітко чути, що на питання поліцейського хто саме керував транспортним засобом позивач відповів, що якийсь третій невідомий йому чоловік, який втік з автомобіля, побачивши поліцейських.

Окрім того, твердження позивача про те, що він не мав змоги вийти через передні пасажирські двері є неправдивими, оскільки на вказаному відеозаписі видно, що такі відкривались не одноразово.

Відтак, на переконання апеляційного суду, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корецького районного суду Рівненської області від 29 липня 2020 року у справі № 563/583/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 18 вересня 2020 року.