Справа № 826/9659/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9659/17 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» звернулося з позовом до суду, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №53014664 від 06.07.2017.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем неправомірно застосовано норми Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про прийняття виконавчого провадження ВП №53014664 від 06.07.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що предметом оскарження є постанова про прийняття виконавчого провадження, а не про стягнення виконавчого збору, дії державного виконавця щодо прийняття спірної постанови вчинено у відповідності до вимог законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.12.2015 Господарським судом Донецької області було винесено рішення у справі №905/64/15 за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол», про стягнення 3% річних у розмірі 49963258,94 грн, суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів у розмірі 9159117,21 грн, а також судовий збір в сумі 68820 грн.

Господарським судом Донецької області 25.12.2015 було видано наказ на виконання рішення господарського суду Донецької області від 14.12.2015 у справі № 905/64/15, який був пред`явлений до примусового виконання.

18.01.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання тішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі статей 17,19,21, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49853536.

Згідно з п. 1 постанови від 18.01.2016 відкрито виконавче провадження на виконання наказу №905/64/15, виданого 25.12.2015 Господарським судом Донецької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 3% річних у розмірі 49963258,94 грн, суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів у розмірі 9159117,21 грн, а також судовий збір в сумі 68820 грн.

Відповідно до п. 2 даної постанови ПАТ «Концерн Стирол» мало самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

15.11.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наказ Господарського суду Донецької області від 25.12.2015 по справі №905/64/15 був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

15.11.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було також прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 49853536, якою постановлено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол» виконавчий збір в розмірі 5919119,62 грн.

06.07.2017 в межах виконавчого провадження № 53014664 Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, саме постанови № 49853536 виданої 15.11.2016 про стягнення виконавчого збору в розмірі 5919119,62 грн.

06.07.2017 Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 54235148, яке веде ВПВР ДДВС МЮУ.

Позивач, вважаючи постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №53014664 від 06.07.2017, протиправною та необґрунтованою, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час прийняття відповідачем постанови від 06.07.2017 про прийняття виконавчого провадження ВП №53014664 виконавчий збір за постановою про його стягнення, прийнятою 15.11.2016 в межах ВП №49853536 до початку дії Закону №1404- VIII, стягненню з позивача не підлягав, а, отже постанова від 06.07.2017 про прийняття виконавчого провадження ВП №53014664 є протиправною.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII).

Приписами частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 1404-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 1 Закону № 1404-VIII визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Отже, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15 листопада 2016 року ВП №49853536 про стягнення з ПАТ «Концерн Стирол» виконавчого збору є виконавчим документом в розумінні Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII .

Частиною 4 статті 25 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 вересня 2016 року за №2832/5 (далі - Інструкція), у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Одночасно пунктом 7 розділу V Інструкції визначено, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби.

Згідно пунктів 1, 2 розділу V Інструкції, питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня (про передачу виконавчого документа з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - директором цього Департаменту), про що виноситься відповідна постанова.

Державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дня надходження постанови зазначеної у абзаці 3 цього пункту винести постанову про передачу виконавчого документу та направити виконавчий документ до відповідного органу державної виконавчої служби.

Виконавець, якому передано виконавчий документ, виносить постанову про прийняття до виконання виконавчого документа не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документу.

Судом встановлено, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №49853536 з примусового виконання наказу №905/64/15, виданого 25 грудня 2015 року господарським судом Донецької області про стягнення з ПАТ «Концерн Стирол» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 3% річних у розмірі 49963258,94 грн, суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів у розмірі 9159117,21 грн, а також судовий збір в сумі 68820 грн.

В подальшому, постановою від 16 червня 2017 року директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України матеріали виконавчих проваджень, боржником у яких є ПАТ «Концерн Стирол», зокрема, виконавче провадження №49853536 передано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

У зв`язку з викладеним, оскаржуваною постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06 липня 2017 року прийнято виконавче провадження №53014664 та постановою від 06 липня 2017 року зазначене виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм діючого законодавства України та досліджених судом доказів, які наявні в матеріалах даної адміністративної справи, дозволяє суду дійти висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних постанов діяв на підставі та у спосіб, що визначені Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII та Інструкцією.

Колегія суддів зауважує, що станом на час прийняття оскаржуваної постанови позивачем ні постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15 листопада 2016 року ВП№49853536 про стягнення з ПАТ «Концерн Стирол» виконавчого збору, ні постанова від 16 червня 2017 року директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про передачу матеріалів виконавчого провадження не оскаржувались та вказані постанови є чинними на час вирішення справи.

Всі доводи позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови від 06 липня 2017 року базуються на відсутності правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору.

Проте, постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15 листопада 2016 року ВП№49853536 про стягнення з ПАТ «Концерн Стирол» виконавчого збору не оскаржується позивачем та не є предметом вирішення даної справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання протиправною оскаржуваної ним постанови в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року - скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17.09.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна