Справа № 620/2419/20
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року Чернігів Справа № 620/2419/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма ''Сіверянка'' про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи з 15.07.1980 по 20.08.1992 та призначити з 21.06.2019 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позов мотивовано тим, що станом на день звернення до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах її загальний трудовий стаж становив 38 років 01 місяців 24 дні (пільговий стаж - 11 років 5 місяць 17 днів), а посади, які вона займала під час роботи на ЗАТ ВТФ «Сіверянка», дають право на пільгову пенсію за Списком №2. Враховуючи наведене, вважає, що зазначене є достатньою умовою для призначення відповідачем їй пенсії, однак ГУПФУ в Чернігівській області протиправно відмовило у задоволенні її заяви.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у справі за правилами ст.257-262 Кодексу адміністративного судочинства України.

У встановлений ухвалою суду строк представником відповідача надано відзив на позов, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначив, що у зв`язку із відсутністю пільгової довідки, яка б відповідала вимогам чинного законодавства та підтверджувала необхідний для призначення пенсії по Списку №2 стаж, у ГУПФУ в Чернігівській області відсутні підстави для призначення позивачу пенсії відповідно до пункту ''б'' статті 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення''.

Представник третьої особи про розгляд справи повідомлений належним чином, пояснень по суті спору не надав.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.11-15) позивач працювала: на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів (з 18.03.1992- Чернігівська швейна фабрика Сіверянка, з 28.12.1993 - AT закритого типу виробничо-торгова фірма Сіверянка, з 20.05.2011 - ПАТ виробничо-торгова фірма Сіверянка) за такими спеціальностями: з 15.07.1980 - учениця швеї швейного цеху; з 01.09.1980 - швачка 2 розряду; з 25.12.1987 - швачка 3 розряду; з 01.09.1988 - оператор швейного обладнання 3 розряду; з 01.08.1992 - оператор швейного обладнання того ж цеху з нормальними умовами праці; з 04.10.1994 - швачка 3 розряду цеху №2; з 07.06.2004 - швачка 3 розряду цеху № 3; з 18.06.2004 - звільнена.

21.06.2019 позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 18.10.2019 за № 3339/03-21 відповідач відмовив в призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на пільгових умовах по Списку № 2 на підставі невідповідності записів в трудовій книжці та довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Позивач не погоджуючись з протиправною відмовою відповідачів в зарахуванні пільгового стажу певних періодів роботи, а також в призначенні їй пенсії на пільгових умовах, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», який гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій та встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 100 вказаного Закону №1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно із пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 4 підрозділу 1 розділу XI «Хімічне виробництво» Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, до переліку включені робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті у цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках, зокрема, виробництв засобів хімічного захисту (зазначений порядок діяв до 01.01.1992).

Крім того, у розділі X «Хімічне виробництво» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, зазначено робітників та інженерно-технічних робітників, безпосередньо зайнятих у цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках, зокрема, виробництв засобів хімічного захисту.

Згідно з розділом X «Хімічне виробництво» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, до вказаного переліку включені зайняті повний робочих день робітники у цехах з виробництва засобів хімічного захисту.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Пунктом 3 вказаного Порядку №383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка, на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії досягла необхідного 50 річного віку.

Згідно з відомостями трудової книжки позивачка працювала в Публічному акціонерному товаристві «Виробничо - торгова фірма «Сіверянка» з 15.07.1980 по 18.06.2004. З 15.07.1980 по 20.08.1992 працювала на посаді швачки 3-го розряду зі шкідливими умовами праці.

18.03.1992 Чернігівську фабрику гумотехнічних виробів перейменовано в Чернігівську швейну фабрику «Сіверянка» (наказ від 18.03.1992 №44); 29.10.1992 Чернігівська швейна фабрика «Сіверянка» реорганізована в Орендне підприємство «Сіверянка» (наказ від 24.12.1992 №205); 28.12.1993 Орендне підприємство «Сіверянка» перетворено в Акціонерне товариство закритого типу виробничо-торгову фірму «Сіверянка» (наказ від 28.12.1993 №2); 20.05.2011 Закрите акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка» було перейменоване в Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка».

Як вбачається з довідки ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 20.05.2019 № 5 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої позивачці, остання працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів і за період з 15.07.1980 по 31.12.1991 виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за посадою учениця швачки, швачка, що передбачена Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 (підстава для видачі: наказ від 24.08.1981 №75-ок).

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, що спірний період праці позивача не підтверджено документами про безпосередню її участь у виробництві засобів хімічного захисту.

Суд зазначає, що довідка ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 20.05.2019 № 5 уточнює саме характер виконуваної роботи, в той час, як період роботи, що зараховуються до спеціального стажу, підтверджується саме трудовою книжкою позивача.

Таким чином, виходячи з меж позовних вимог, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується робота позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за період з 15.07.1980 по 20.08.1992, то відповідний період має бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи з 15.07.1980 по 20.08.1992 та призначити з 21.06.2019 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Заяць