Справа № 640/9902/19
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9902/19 Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Віста Логістик" до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віста Логістик" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у місті Києві подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Трасндон" є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.11.2007 року. ТОВ "Трасндон" перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва з 27.11.2007 року, основним видом економічної діяльності ТОВ "Трасндон" є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29).

04.03.2019 року учасником ТОВ "Трасндон" було прийнято рішення про зміну повного та скороченого найменування товариства, а саме: з ТОВ "Трасндон"та ТОВ "Віста Логістик".

01.10.2018 року ТОВ "Трансдон" (клієнт) було укладено договір транспортного експедирування № ГТ/10/18 із ТОВ "Горизонт-Трейд" (експедитор), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. в порядку та на умовах, визначених цим договором, експедитор від свого імені, але за рахунок клієнта, зобов`язується надавати послуги з організації перевезень вантажів клієнта залізничним транспортом у відповідності до письмово погодженими сторонами письмовими заявками клієнта, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; в процесі організації перевезень вантажів клієнта експедитор організовує подачу власного, орендованого та іншого залізничного рухомого складу для своєчасного відправлення вантажів клієнта.

В рамках співробітництва за вказаним договором сторонами було підписано акти приймання-передачі виконаних робіт, а саме: № 10/11 від 22.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 229 592,29 грн., в т.ч. ПДВ 38 265,38 грн.; № 9/11 від 19.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 229 592,29 грн., в т.ч. ПДВ 38 265,38 грн.; № 8/11 від 17.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 221 825,14 грн., в т.ч. ПДВ 36 970,86 грн.; № 7/11 від 13.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 221 825,14 грн., в т.ч. ПДВ 36 970,86 грн.; № 6/11 від 11.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 323 525,18 грн., в т.ч. ПДВ 53 920,96 грн.; № 5/11 від 10.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 221 825,14 грн., в т.ч. ПДВ 36 970,86 грн.; № 4/11 від 08.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 221 825,14 грн., в т.ч. ПДВ 36 970,86 грн.; № 3/11 від 07.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 212 264,57 грн., в т.ч. ПДВ 35 371,43 грн.; № 2/11 від 06.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 459 184,58 грн., в т.ч. ПДВ 76 530,70 грн.; № 1/11 від 04.11.2018 року за листопад 2018 року на суму 213 454,38 грн., в т.ч. ПДВ 35 575,73 грн.

23.10.2018 року між ТОВ "Трансдон" (експедитор) та ТОВ "Українська гірничовидобувна компанія" (клієнт) укладено договір транспортного експедирування № 22/10-18, відповідно до п. 1.1., 1.2. в порядку та на умовах, визначених цим договором, експедитор від свого імені, але за рахунок клієнта, зобов`язується надавати послуги з організації перевезень вантажів клієнта залізничним транспортом у відповідності до письмово погодженими сторонами письмовими заявками клієнта, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; в процесі організації перевезень вантажів клієнта експедитор організовує подачу власного, орендованого та іншого залізничного рухомого складу для своєчасного відправлення вантажів клієнта.

Згідно із п. 2.1. вказаного договору, процес надання експедитором послуг з організації перевезень вантажів клієнта залізничним транспортом здійснюється в наступному порядку: клієнт направляє експедитору два примірника письмової заявки на конкретне перевезення вантажів; експедитор здійснює опрацювання заявки на перевезення протягом двох робочих днів з моменту її отримання, і в той же термін письмово підтверджує (приймає заявку до виконання) або відмовляє клієнту в наданні послуг, про що письмово повідомляє клієнта; у випадку прийняття заявки клієнта до виконання експедитор разом із одним підтвердженим примірником заявки направляє клієнту рахунок на відповідні послуги та протокол узгодження цін, які клієнт опрацьовує протягом двох робочих днів з моменту отримання і в той же термін, у разі згоди з умовами протоколу узгодження цін, підписує його із своєї сторони, скріплює відбитком своєї печатки та направляє один примірник кредитору, а рахунок оплачує.

Пунктами 2.3., 2.4. договору транспортного експедирування № 22/10-18 від 23.10.2018 року встановлено, що після узгодження між сторонами заявки на перевезення вантажу клієнта, експедитор надає клієнту інструкції по оформленню перевізних документів; за підсумками роботи за місяць експедитор надає клієнту два примірники акту прийому-передачі наданих послуг, підписаних із свого боку та скріплених відбитком своєї печатки; клієнт протягом п`яти робочих днів з дати отриманні актів від експедитора, за відсутності заперечень, приймає, погоджує (підписує) їх та направляє один примірник підписаного уповноваженою особою клієнта та скріплений відбитком печатки клієнта акта експедитору.

В рамках співробітництва за вказаним договором позивач надав послуги із організації перевезень вантажу, про що сторонами були складені акти приймання-передачі: № 1 від 30.11.2018 року на суму 2 943 261,05 грн., в т.ч. ПДВ 78 322,06 грн.; № 2 від 30.11.2018 року на суму 4 487 993,40 грн., в т.ч. ПДВ 115 549,38 грн.; № 3 від 30.11.2018 року на суму 3 077 460,90 грн., вт.ч. ПДВ 78 014,23 грн.; № 4 від 30.11.2018 року на суму 575 559,86 грн., в т.ч. ПДВ 95 926,64 грн.

За вказаними господарськими операціями позивачем було складено та подано на реєстрацію податкові накладні: №126 від 06.11.2018 року, №130 від 15.11.2018 року, №131 від 15.11.2018 року, №132 від 15.11.2018 року, №133 від 15.11.2018 року, №134 від 15.11.2018 року, №135 від 15.11.2018 року, №136 від 15.11.2018 року, №137 від 15.11.2018 року, №138 від 15.11.2018 року, №139 від 15.11.2018 року, №140 від 15.11.2018 року.

Податкові накладні прийнято ДФС, реєстрацію податкових накладних зупинено, оскільки податкові накладні відповідають вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач звернувся до контролюючого органу із поясненнями щодо господарських операцій з транспортного експедирування та надав первинні документи, що підтверджують факт проведення господарських операцій, по яким були оформлені спірні податкові накладні.

Комісією Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, а саме: від 11.12.2018 року № 1020546/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 132 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020550/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 133 від 15.11.2018 року; від 13.12.2018 року № 1023318/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 131 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020545/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 130 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020552/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 139 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020551/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 138 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020543/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 140 від 15.11.2018 року; від 13.12.2018 року № 1023317/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 136 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020544/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 134 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020547/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 137 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020548/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 135 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020549/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 126 від 06.11.2018 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики

Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містяться у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач дійшов висновку про відповідність податкових накладних позивача критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.03.2017 року № 567 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за № 753/30621.

Відповідачем запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, "достатніх для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН".

В порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, відповідачем не вказано у квитанціях конкретних документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом Міністерства фінансів України від 13.03.2017 року № 567 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за № 753/30621, які позивач має надати.

Вказаним наказом затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 4 вказаних Критеріїв оцінки інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв`язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначає, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Позивач направив в електронному вигляді до ДФС України пояснення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрації яких зупинено та документи на підтвердження реальності господарських операцій по спірним податковим накладним.

Відповідачем доказів та обґрунтувань на спростування вказаних фактів суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання.

Разом з тим, Комісією Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення від 11.12.2018 року № 1020546/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 132 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020550/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 133 від 15.11.2018 року; від 13.12.2018 року № 1023318/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 131 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020545/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 130 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020552/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 139 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020551/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 138 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020543/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 140 від 15.11.2018 року; від 13.12.2018 року № 1023317/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 136 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020544/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 134 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020547/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 137 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020548/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 135 від 15.11.2018 року; від 11.12.2018 року № 1020549/35570568 про відмову в реєстрації податкової накладної № 126 від 06.11.2018 року.

Згідно з пунктами 18-21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 (далі - Порядок № 117), письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена додатком № 2 до Порядку № 117.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Позивачем були надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, проте з рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не вбачається, чому саме було прийнято рішення про відмову в здійсненні реєстрації, зважаючи на відсутність зазначення конкретного документа, якого не вистачає або який складено з порушеннями та не приймається до уваги.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме комісією ДФС України.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи той факт, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних правильно визнано судом першої інстанції протиправними та скасовано, з урахуванням положень пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, а також абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, то суд першої інстанції вірно встановив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2018 року №№ 133, 132, 130, 139, 138, 140, 135, 137, 134, 126, 136, 131 датою їх фактичного отримання контролюючим органом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.