Справа № 754/4839/20
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/194/20
Справа №754/4839/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 вересня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

за відсутності сторін

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, рядового поліції роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Свистуна Ярослава Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом Управління патрульної поліції у м. Києві, рядового поліції роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Свистуна Ярослава Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування адміністративного позову, Позивач зазначає, що постановою рядового поліції роти №5 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Свистуна Ярослава Івановича серії ДП18 № 767461 від 14 квітня 2020 року до нього, ОСОБА_1 , було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що 14 квітня 2020 року о 03 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Житомирське шосе КП «Сосновий Бір», керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив адміністративне правопорушення, а саме: керував вказаним транспортним засобом, у якого не горіла права лампа в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п.п 31.4 дорожнього руху України. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу є незаконною з наступних підстав.

Технічних несправностей зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) з якими відповідно до встановлених правил експлуатація транспортного засобу забороняється транспортного засобу, яким він керував, не було. Тому вважає, що адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, він не скоював. Вважає, що постанова є безпідставною та незаконною. Наголошує, що він не погоджується із зазначеним рішенням рядового поліції Свистуна Ярослава Івановича , та вважає себе невинним, постанову серії ДП18 № 767461 від 14 квітня 2020 року вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю події, складу адміністративного правопорушення, зокрема, у зв`язку з тим, що він не порушував 31.4. ПДР України та не скоював адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №767461 від 14.04.2020 року та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року відкрито провадження в справі. Призначено справу до розгляду в позовному провадженні в судове засідання.

Відзив на адміністративний позов в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Відповідачем подано не було.

В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання неодноразово не з`являлась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом учасників справи, а згідно із ст. 205 ч. 3 п. 2 КАС України у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 14.04.2020 року рядовим поліції роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Свистуном Ярославом Івановичемвинесено постанову винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП №767461.

Вказаною постановою позивача, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 14 квітня 2020 року о 03 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Житомирське шосе КП «Сосновий Бір», водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не горіла права лампа фари, у режимі ближнього світла фар в темну пору доби. Чим порушив п.31.4 ПДР України.

Згідно оскаржуваної постанови, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КУпАП

Позивач вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю події, складу адміністративного правопорушення, зокрема, у зв`язку з тим, що він не порушував п.31.4. ПДР України та не скоював адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно дост. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст.10,11 КУпАП).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно зп.11ч.1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.5 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до п.2.3 а) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу. Особливу увагу слід приділити перевірці систем транспортного засобу, від яких залежить безпека руху - гальмової системи, рульового керування, приладів зовнішнього освітлення і сигналізації тощо.

Згідно пункту 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема: 31.4.1. Гальмові системи, 31.4.2. Рульове керування, 31.4.3. Зовнішні світлові прилади, 31.4.4. Склоочисники і склообмивачі вітрового скла, 31.4.5. Колеса і шини, 31.4.6. Двигун., 31.4.7. Інші елементи конструкції: а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу скла, дзеркал заднього виду; б) не працює звуковий сигнал; в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість; г) не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла; ґ) зруйновано корінний лист або центральний болт ресори; д) зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з`єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа; е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; є) відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі; на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два); проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Аналіз вказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що рядовий поліції роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Свистун Ярослав Іванович при прийнятті постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №767461 від 14.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП діяв не у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, оскільки у ній не конкретизовано порушення, скоєне ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд також враховує, що Відповідачем не подано до суду жодних заперечень і не спростовано викладені у позові доводи позивача. Також, до суду не було подано відеозапису події по який вказано в оскаржуваній постанові або інших доказів, які б спростували викладені в позові доводи.

Тобто, Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт правопорушення.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Аналогічну позицію викладено в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі №857/10849/19.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 121 не доведена. Доказів, які підтверджували б факт вчинення позивачем правопорушення судом не здобуто.

За таких обставин, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 14.04.2020 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з`ясовано усіх обставин справи, а тому постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 9, 77, 286, 257 - 263 КАС України, ст.ст. 7, 9, 36, 38, 222 245, 247, 251, 252, 256, 268, 278, ч. 1, ст. 121 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, рядового поліції роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Свистуна Ярослава Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову рядового поліції роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Свистуна Ярослава Івановича серії ДП18№767461 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: