Справа № 540/1169/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1169/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із позовною заявою до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (далі - відповідач), в якій з урахуванням уточненої позовної заяви просить:

- визнати незаконним та скасувати пункт 1.2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 14.04.2020 № 954.

- зобов`язати Лазурненську селищну раду Скадовського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка ) за адресою: Херсонська область, Скадовський район, селищне міського типу Лазурне, біля земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:1291.

Ухвалою суду від 12.05.2020 адміністративний позов було залишено без руху та встановлено строк позивачу для усунення її недоліків.

Станом на 19.05.2020 позивач вимоги ухвали суду від 12.05.2020 виконав в повному обсязі.

Ухвалою від 19.05.2020 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 20.07.2020 Лазурненській селищній раді Скадовського району Херсонської області продовжено строк до 27.08.2020 для надання відзиву на адміністративний позов та доказів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.04.2020 р. на адресу відповідача направлено заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області та детально позначена в матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додані до заяви. Листом від 16.04.2020 відповідач на адресу позивача направив витяг з рішення Лазурненської селищної ради від 14.04.2020 № 954, яким позивачу відмовлено у задоволені заяви на підставі ч.7 статті 118 Земельного кодексу України у зв`язку із тим, що бажана земельна ділянка виділена учасникам антитерористичної операції сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції. Вказану відмову позивач вважає протиправною з огляду на те, що на день розгляду клопотання ОСОБА_1 заявлена земельна ділянка не перебувала у користуванні чи власності іншої особи, відповідає містобудівній документації та згідно відомостей публічної кадастрової карти не сформована та не передана в користування, а тому позивач має беззаперечне право претендувати на її отримання, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

За наведених обставин просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 19.05.2020р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали та роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами; неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Вказана ухвала суду направлена на адресу сторін та отримана, зокрема відповідачем 22.05.2020р.

Однак, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву на позовну заяву та пояснення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 01.04.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до голови Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додаються до заяви.

До заяви позивачем додано: копію паспорта громадянина України; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копію довідки про реєстрацію місця проживання, копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у відповідності до ч.6 ст.118 ЗК України).

Вказану заяву отримано Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області 03.04.2020 р. та зареєстровано за вх.К164/02-14.

Рішенням LXXХIII сесії VII скликання Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 14.04.2020 р. № 954 "Про відмову громадянам в наданні згоди на виготовлення землевпорядної документації щодо відведення земельних ділянок" відмовлено громадянці ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність вільних від забудови земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) на території смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області (відповідно до наданих графічних матеріалів), орієнтовною площею 0,15 га на підставі ч.7 ст.118 ЗК України, у зв`язку з тим, що земельна ділянка виділена учасникам антитерористичної операції сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства .

Згідно ст.14 Конституції України кожному громадянину України гарантується праве на землю.

Статтею 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до п."б" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Статтею 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Отже, громадянин України вправі на підставі закону отримати безоплатно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку у селищі площею не більше 0,15 га із земель комунальної власності.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає заяву у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений ч.7 ст.118 ЗК України. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена в постановах Верховного Суду від 13.11.2019 р. у справі № 803/1244/16, від 22.02.2019 р. у справі № 813/1631/14, від 31.10.2019 р. у справі № 822/25/18, від 27.02.2018 р. у справі № 545/808/17, від 31.10.2019 р. у справі № 607/4538/16-а, від 18.10.2018 р. у справі № 813/481/17, від 18.10.2018 р. у справі № 527/43/17, від 25.02.2019 р. у справі № 347/964/17 та від 22.04.2019 р. у справі № 263/16221/17.

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою є тільки першою стадією, а тому надання тотожних дозволів щодо розробки проекту землеустрою на одну й ту саму земельну ділянку не порушує права іншої особи.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на раду обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність. Рада може відмовити у затвердженні проекту та наданні земельної ділянки у власність з підстав, визначених законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 р. у справі № 607/4538/16-а, від 03.04.2019 р. у справі № 509/4722/16-а, від 29.08.2019 р. у справі № 540/2441/18.

Із рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 14.04.2020 р. № 954 слідує, що в обґрунтування відмови ОСОБА_1 в наданні безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до наданих графічних матеріалів, зазначено «у зв`язку з тим, що земельна ділянка на даній території виділена учасникам антитерористичної операції сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції»

Тобто, єдиною підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зазначено " виділена учасникам антитерористичної операції сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції".

Ухвалою суду від 19.05.2020 р., Лазурненській селищній раді Скадовського району Херсонської області встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали та роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами; неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В той же час відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, пояснення та жодного доказу на підтвердження того, що на час звернення позивача з відповідною заявою, земельна ділянка, дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої бажала отримати ОСОБА_2 , перебувала у власності іншої особи.

Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом (ч.2 ст.182 ЦК України).

За змістом ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, належним доказом перебування у власності земельної ділянки є державна реєстрація такого права.

Отже, суд вважає, що п.1.2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 14.04.2020 р. № 954 прийняте з порушенням норм Земельного кодексу України, та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому п.1.2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 14.04.2020 р. № 954 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування п.1.2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 14.04.2020 р. № 957 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про надання ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 22.12.2018 р. у справі № 804/1469/17, від 14.08.2019 р. у справі № 0640/4434/18, від 12.09.2019 р. у справі № 0640/4248/18 та від 28.11.2019 р. у справі № 803/1067/17.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача в даному випадку є зобов`язання Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд від 14.04.2020 р. з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

А відтак позовні вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, що з урахуванням вищевикладеного та установлених обставин справи розцінюється судом на підставі частини 4 статті 159 КАС України як визнання позову.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 14.04.2020 № 954 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, прийняте з порушенням норм Земельного кодексу України, та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному рішенні органом місцевого самоврядування не наведено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене та враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.1.2 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (75722, Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Жовтнева, 57, ) від 14.04.2020 р. № 954 "Про відмову громадянам в наданні згоди на виготовлення землевпорядної документації щодо відведення земельних ділянок" .

Зобов`язати Лазурненську селищну раду Скадовського району Херсонської області (75722, Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Жовтнева, 57, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Херсонська область, Скадовський район селищне міського типу Лазурне, біля земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:1291.

Стягнути з Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (75722, Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Жовтнева, 57, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 109020100