Справа № 260/1772/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1772/19 пров. № А/857/7156/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Розман Сергія Юрійовича на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року, прийняте суддею Гаврилко Є.Є., в м.Ужгороді, повний текст складено 18 травня 2020 року, у справі № 260/1772/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області та управління Державної казначейської служби України у м.Ужгород Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Закарпатської митниці ДФС у поверненні йому митних платежів, сплачених за митною декларацією ІМ40АА; зобов`язати Закарпатську митницю ДФС оформити належним чином та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області висновок про повернення йому 61 584,00 грн. раніше сплачених митних платежів відповідно до митної декларації ІМ40АА.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що після сплати митних платежів, під час проведення перереєстрації транспортного засобу у сервісному центрі МВС України у м.Рахів у позивача слідчим вилучено транспортний засіб. Підставою для вилучення транспортного засобу слугував висновок експерта, яким було виявлено внесення змін у номерні позначення агрегату кузова ТЗ , про що 04.01.2019 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України.

Вважає, що внаслідок скоєння невстановленими особами вказаного кримінального правопорушення та вилученні і арешті авто, позивач не має законної можливості поставити таке на облік, не зважаючи на те, що митні платежі ним вже сплачено. Тобто, по факту процес митного оформлення авто за незалежних від позивача обставин не може вважатися завершеним, а сплачені ним митні платежі слід вважати помилково сплаченими.

Позивач зазначає, що у відповідності зі статтею 301 частиною 5 пунктом 5 МК України повернення сум відповідних митних платежів здійснюється у разі, якщо у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом "а" пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу. Відтак, позивач резюмує, що зазначені обставини є підставами для повернення йому сум відповідних митних платежів.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав неправильного застосування норм матеріального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним та обгрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що автомобіль легковий, призначений для перевезення людей по дорогах загального користування, марки VW, модель PASSAT, номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний знак Литовської республіки НОМЕР_3 було ввезено на митну територію України 25 листопада 2017 року в режимі "тимчасове ввезення громадянином Румунії ОСОБА_2 (Румінія, M.Sighetu Marmatie, І. Ferest 15) терміном до 1 року, що підтверджується наданою відповідачем роздруківкою даних ПІК "Інспектор 2006" (а.с.30-31).

Митне оформлення вказаного автомобіля було здійснено 27 грудня 2018 року за електронною митною декларацією № UA305130/2018/020727 (далі по тесту - митна декларація) (а.с.12).

Вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України в період з 01 січня 2015 року до 25 листопада 2018 pоку (25 листопада 2017 року), а також перебував на митній території України з порушенням митного законодавства. Митне оформлення автомобіля було здійснено відповідно до Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року за № 1077, із сплатою коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 93 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу.

Зазначена обставина підтверджується відміткою "HJ" у графі 37 митної декларації, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року за № 1011, а відтак відповідає митному оформленню для вільного обігу транспортних засобів, що були ввезені на митну територію України та поміщені в митному режимі транзиту або тимчасового ввезення у період з 01 січня 2015 року до 25 листопада 2018 року, а також записом про сплату коштів у сумі 8500 грн. за кодом "093" у підрозділі "В" "Подробиці розрахунків" у графі 47 митної декларації (а.с. 12).

Крім цього, вказана графа містить й інші подробиці розрахунків, а саме: 321=4977,14 грн., 328=17142,50 грн., 385=30964 грн..

У відповідності до копії квитанції № 14wy від 27 грудня 2018 року, оплата по якій була здійснена позивачем (а.с. 13), останнім було сплачено 61584 грн, як передоплата за митне оформлення транспортних засобів.

Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.06.2019 у справі № 305/24/19, номер провадження 1-кс/305/411/19 встановлено, що згідно висновку експерта № 918 від 28.02.2019 в ході огляду автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Passat", сірого кольору, з д.н.з. " НОМЕР_3 " Литовської республіки, який належить ОСОБА_1 , було виявлено внесення змін у номерні позначення агрегату кузова вказаного транспортного засобу, зокрема зварювальних швів під капотом біля номерного позначення кузова.

В ході подальших слідчих дій було встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Passat", сірого кольору, з д.н.з. " НОМЕР_3 " Литовської республіки, шасі номер (кузова, рами) НОМЕР_2 , вказаний автомобіль на праві власності належить ОСОБА_3 мешканцю АДРЕСА_1 , який зняв з реєстрації у Литовській Республіці та переоформив даний автомобіль на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який розмитнив 27 грудня 2018 року вказаний автомобіль на Закарпатській Митниці ДФС. У зв`язку із цим наявне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000012 від 04 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України (а.с. 14, 15).

Крім цього, даною ухвалою скасовано у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 04 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2019 року арешт на тимчасово вилучене майно - "Volkswagen" моделі "Passat", сірого кольору, з д.н.з. " НОМЕР_3 " Литовської республіки, який зберігається на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області та повернуто його законному володільцю, ОСОБА_1 .

З метою повернення сплачених позивачем грошових коштів у розмірі 61584 грн, позивач 04 жовтня 2019 року звернувся до Закарпатської митниці ДФС із відповідною заявою (а.с. 16).

Позивач зазначив що зазначена ним обставина у відповідності до статті 301 частини 5 пункту 5 МК України є підставою для повернення сум митних платежів.

Листом від 18 жовтня 2019 року за 971/29/07-70-64 відповідач повідомив про відсутність підстав щодо повернення коштів (а.с. 17).

Не погодившись з вказаною відмовою відповідача щодо повернення митних платежів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на відсутність підстав, передбачених п.5 ч.5 ст.301 МК України, для повернення сум відповідних митних платежів.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 6 ст. 257 МК України передбачено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 6 ст. 257 МК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 266 МК України, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, відповідальність за відповідність задекларованого товару опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах несе декларант, який, у свою, чергу не позбавлений можливості здійснити додатковий огляд товару (транспортного засобу).

Як встановлено ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо: 1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом; 2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим; 3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі; 4) митну декларацію змінено або визнано недійсною; 5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом "а" пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу; 6) платником податків подано органу доходів і зборів документи, які підтверджують наявність у нього на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Повернення сплачених сум митних платежів здійснюється у валюті України. Якщо сплата або стягнення митних платежів здійснювалося в іноземній валюті, повернення сум митних платежів здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, на день, коли відбулася їх сплата.

Повернення не здійснюється: 1) якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень; 2) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно із п. 1, 4, 5 розділу ІІІ Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №643 від 18.07.2017 року (далі - Порядок №643) повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених ч. 5 ст. 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Помилково сплачені грошові зобов`язання суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань (підп. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Так, матеріалами справи підтверджено, що згідно з квитанцією № 14wy від 27 грудня 2018 року, оплата по якій була здійснена позивачем (а.с. 13), останнім було сплачено 61584 грн, як передоплата за митне оформлення транспортних засобів.

Після сплати митних платежів, під час проведення перереєстрації авто у сервісному центрі МВС України у м.Рахів, у ОСОБА_1 вилучено відповідний транспортний засіб та доставлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації внаслідок внесення змін у номерні позначення кузова вказаного автомобіля, характеру їх утворення, а також проведення судових експертиз.

Розмитнюючи автомобіль «Volkswagen» моделі "Passat" позивач ОСОБА_1 сплатив митних платежів на загальну суму 61 584,00 грн., а саме: 321 (ввізне мито) - 4977,14 грн., 385 (акцизний податок) - 30 964 грн., 093 (добровільна сплата) - 8 500,00 грн., 328 (податок на додану вартість) - 17 142,50 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що при поданні декларації від 27.12.2018 року та митному оформленні автомобіля «Volkswagen» моделі "Passat" позивачем добровільно сплачено суму митних платежів 61 584,00 грн., отже такі не можуть вважатись сплаченими помилково, відтак відсутні підстави для повернення з бюджету відповідних сум митних платежів при митному оформленні товару, автомобіля марки VW, модель PASSAT, номер кузова НОМЕР_2 за митною декларацією № UA305130/2018/020727 від 27.12.2018 року.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний транспортний засіб ввезено на митну територію України в режимі тимчасового ввезення 25.11.2017 року громадянином Румунії та із вказаної дати жодного разу із митної території України не вивозився.

Встановити чи автомобіль на момент перетину кордону України вже був із знищеним ідентифікаційним номером неможливо, відтак покликання апелянта на ч. 5 ст. 301 МК України є безпідставними.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених п.5 ч.5 ст.301 МК України, для повернення сум відповідних митних платежів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Розман Сергія Юрійовича - залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року у справі № 260/1772/19, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 18.09.20