Справа № 260/696/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2020 року м. Ужгород№ 260/696/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Кустрьо В.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 - не з`явився;

за участі представника позивача - Гайду Ольги Іванівни;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник -Маровді Володимир Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просить суд: "1. Визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо прийняття Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 ; 2. Скасувати Рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 211 від 31.01.2020 р. про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 ; 3. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Закарпатській області списати заборгованість зайво виплаченої суми пенсії як безнадійну за строками давності; 4. Витребувати від Архівного відділу Хустської РДА книги нарахування заробітної плати по Хустському лісокомбінату за період з 1991 по 1994 роки; 5. Зупинити дію Рішення про утримання переплати на час розгляду даного позову.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у відкритті провадження в даній справі було відмовлено. Відповідно до вищевказаної ухвали суду позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами було повернуто позивачу - ОСОБА_1 .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

30 червня 2020 року вказана справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від суду від 03 липня 2020 року залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався (оголошувалася перерва) у зв`язку з існуванням на те об`єктивних причин.

Свої позовні вимоги позивач мотивує наступним. ОСОБА_1 , отримує пенсію за віком починаючи з березня 2008 року. При зверненні за призначенням пенсії у 2008 році подав всі необхідні документи, в тому числі і довідки про нарахування заробітної плати. У лютому 2020 року, листом № 0700-0422-8/3228, Головне управління ПФУ в Закарпатській області (Хустський відділ з питань виплати пенсій № 9), повідомило позивача про зміну розміру пенсії та у зв`язку із цим виникненням переплати в сумі 36434,50 грн. Відповідна переплата виникла за період з 06 березня 2008 року по 31 січня 2020 року. Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області прийнято Рішення № 211 від 31 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з березня 2020 року до повного погашення. З вищевказаним рішенням позивач не погодився у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Крім того, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що з пенсіонера може бути стягнута сума пенсії, сплачена надміру, тільки внаслідок зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера або за наявності рахункової помилки. Жодного факту, який би стверджував, що є зловживання з його боку, відповідач не має.

У відзиві на позов представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 06 березня 2008 року. Для призначення пенсії позивачем було подано окрім заяви встановленого зразка довідки видані Хустським районним архівним відділом згідно книг нарахування заробітної плати працівникам і службовцям Хустського лісокомбінату про заробіток, який враховується при обчисленні пенсії за № 250 від 25 березня 2008 року за період з 1986 року по 1990 року та за № 381 від 15 травня 2008 року за період роботи з 1991 року по 1993 року. Пенсія позивачу була призначена з урахуванням вищезазначених довідок. Для обчислення пенсії було взято до уваги заробіток для обчислення пенсії за період з 01 січня 1989 року по 31 грудня 1993 року. Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2018 року № 19-1 було проведено інвентаризацію пенсійних справ. В ході інвентаризації було виявлено необхідність проведення перевірки достовірності видачі довідок № 250 від 25 березня 2008 року та за № 381 від 15 травня 2008 року, оскільки в окремих місяцях коефіцієнт заробітку склав 5,6. За результатами проведеної зустрічної перевірки було складено Акт № 44 від 26 квітня 2019 року яким зафіксовано, що суми заробітної плати вказані в довідці № 381 від 15 травня 2008 року, виданої для обчислення пенсії ОСОБА_1 не відповідають первинним документам. А саме: у довідці зазначена заробітна плата за 1993 рік - це заробітна плата згідно розрахункових листків за 1994 рік, та у січні 1993 року у довідці зазначена сума утримання - 59604,80 грн, а нарахована сума заробітної плати - 716048,24 грн. Також при наборі довідки було зроблено помилку у графі "грудень 1991 року". У грудні 1992 року у довідці зазначена сума 13240 грн, а згідно розрахункового листка у графі всього нараховано відображено дві суми - 13240 грн та 35021 грн, з обох сум проводились відрахування. Записи в довідці про заробітну плату № 381 від 15 травня 2008 року за період з 1991-1993 років, виданої Хустським районним архівним відділом згідно книг нарахування заробітної плати працівникам і службовцям Хустського лісокомбінату зроблені з порушенням закону, а саме, при проведенні перевірки обґрунтованості її видачі встановлено її невідповідність первинними бухгалтерськими документами та видано нову довідку. При цьому, слід зауважити, що позивачем особисто подано довідку про розмір заробітної плати, яка була врахована управлінням при призначенні пенсії та була підставою для нарахування та виплати пенсії, яка не відповідає дійсності, що є зловживанням з його боку. При цьому, заінтересованою особою у призначенні пенсії та збільшення її розміру є саме пенсіонер. Пенсійний фонд здійснює лише нарахування та виплату пенсії у разі звернення пенсіонера з заявою встановленого зразка за призначенням/перерахунком пенсії, з наданням саме пенсіонером довідки, та у разі виникнення відповідного права. В подальшому, на адресу Головного управління начальником архівного відділу Хустської райдержадміністрації було надіслано довідку № 616 від 26 квітня 2020 року про заробіток позивача. У зв`язку з надходженням оновленої довідки про заробітну плату позивача Головним управлінням приведено пенсійну справу у відповідність, в наслідок чого була виведена переплата пенсії. За результатом впорядкування пенсійної виплати позивача Головним управлінням було виведено переплату в сумі 36434, 50 грн за період з 06 березня 2008 року по 31 січень 2020 року.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що наведені у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову а повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 - є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта (а.с. 76).

На підставі заяви позивача про призначення пенсії позивачу було призначено пенсію за віком із 06 березня 2008 року.

Під час розрахунку пенсії відповідачем було враховано довідки про заробітну плату, що видана Хустським районним архівним відділом згідно книг нарахування заробітної плати працівникам і службовцям Хустського лісокомбінату про заробіток № 250 від 25 березня 2008 року за період з 1986 року по 1990 року та № 381 від 15 травня 2008 року за період роботи з 1991 року по 1993 року (а.с. 80).

На підставі статті 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту - Закон України № 1058-IV) , відповідачем було проведено звірку достовірності вищезазначеної довідки з первинними документами, за результатами якої встановлено недостовірність даних зазначених у цій довідці, що призвело до переплати позивачу пенсії в сумі 36434,50 грн.

За результатами проведеної зустрічної перевірки було складено Акт № 44 від 26 квітня 2019 року, яким зафіксовано, що суми заробітної плати вказані в довідці № 381 від 15 травня 2008 року, виданої для обчислення пенсії ОСОБА_1 не відповідають первинним документам. А саме: у довідці зазначена заробітна плата за 1993 рік - це заробітна плата згідно розрахункових листків за 1994 рік, та у січні 1993 року у довідці зазначена сума утримання - 59604,80 грн, а нарахована сума заробітної плати - 716048,24 грн. Також при наборі довідки було зроблено помилку у грудні 1991 року. У грудні 1992 року у довідці зазначена сума 13240 грн, а згідно розрахункового листка у графі всього нараховано відображено дві суми - 13240 грн та 35021 грн, з обох сум проводились відрахування (а.с.а.с. 123, 124).

Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсії № 211 від 31 січня 2020 року встановлено, що в ході проведення інвентаризації пенсійних справ, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2018 року № 19-1, виявлено, що в довідці виданій архівним відділом по "Хустському лісокомбінату" для розрахунку пенсії № 381 від 15 червня 2008 року за період з 1986-1993 роки, в окремих місцях, коефіцієнт заробітку склав 5,6. На підставі службової записки відділу з питань призначення та перерахунку пенсій проведено перевірку достовірності видачі довідки (акт зустрічної перевірки № 44 від 26 квітня 2019 року), за результатами якої виявлено розбіжність по заробітній платі за грудень 1991р, грудень 1992 року, 1993 року. Сума переплати становить 36434,50 гривень. у зв`язку з чим, відповідачем було вирішено утримати з позивача 36434,50 грн починаючи з березня 2020 року до повного погашення (а.с. 78).

Відповідно до статті 50 частини 1 Закону України № 1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З огляду на вищезазначену норму, сума пенсії, яка надміру виплачена, повертається лише у двох випадках - коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.

У статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закону України № 1788-ХІІ) зазначено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до статті 102 Закону України № 1788-ХІІ, пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно зі статтею 103 Закону України № 1788-ХІІ, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695.

У пунктах 3, 4 Порядку встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - лише у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Підставою для прийняття відповідачем спірного Рішення є сам факт подання позивачем (фізичне надання відповідачеві), на його думку, недостовірних відомостей про суму заробітної плати, що була отримана у 1991-1993 роках.

В судовому засіданні, яке проходило 16 вересня 2020 року було допитано в якості свідка начальника архівного відділу Хустської районної державної адміністрації ОСОБА_2 , яка вказала, що при наборі довідок виданих Хустським районним архівним відділом згідно книг нарахування заробітної плати працівникам і службовцям Хустського лісокомбінату про заробіток, який враховується при обчисленні пенсії за № 250 від 25 березня 2008 року за період з 1986 року по 1990 року та за № 381 від 15 травня 2008 року за період роботи з 1991 року по 1993 року було зроблено помилку в розмірі заробітної плати позивача, однак встановивши таку невідповідність розрахунковим листкам з нарахування заробітної плати було видано нову довідку. Також свідок на запитання головуючого пояснив, що позивач ніяких документів, на підставі яких архівним відділом видавалися довідки для призначення пенсії позивачеві, не надавав та не приймав участі у складанні цих довідок. Довідки були складені на підставі наявних у архівному відділі документів. Допущена помилка є механічною не умисною, яка була допущена виключно працівником архіву у зв`язку з тим, що у той період була значна архівний відділ був надмірно завантажений замовленнями.

Висновки відповідача про надміру виплачені суми пенсії ґрунтуються на даних пенсійної справи позивача та матеріалах перевірки первинних документів страхувальника, що стосуються відомостей, які враховані відповідачем під час перерахунку пенсії позивача у бік її збільшення.

Разом з цим, відповідач не навів у Рішенні обґрунтованих обставин щодо зловживань з боку позивача, щодо його обізнаності відносно недостовірності даних, які враховувались при обчисленні пенсії.

За змістом положень статті 1166 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зобов`язання з відшкодування шкоди виникає при наявності таких складових: протиправної поведінки; настання шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вину завдавача шкоди.

Згідно із статтею 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що за відсутності зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера, підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії відсутні.

Під час розгляду справи судом не було встановлено зловживань з боку пенсіонера (позивача) (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями).

Судом встановлено, що переплата по пенсії була нарахована позивачеві саме через помилку, що допущена не самим пенсіонером, а працівником Хустського районного архівного відділу.

Європейський суд з прав людини у пунктах 16, 17 рішення від 24 листопада 2016 року у справі "ТОВ "Полімерконтейнер" проти України" (Заява № 23620/05) наголосив, що першою і найбільш важливою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння майном має бути законним (див. рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" [ВП], № 31107/96, п. 58, ЄСПЛ 1999-II). Умова законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах "Хентріх проти Франції", від 22 вересня 1994 року, п. 42, серія A № 296-A, та "Кушоглу проти Болгарії", № 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року № 489/5808/16-а, від 07 лютого 2019 року № 344/6370/14-а та від 16 червня 2020 року № 756/6984/16-а.

Таким чином, оскільки відповідач не довів, що надмірна виплата пенсії є результатом дій позивача, суд дійшов висновку про протиправність спірного рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до статті 245 частини 4 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, що утримані відповідно до рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 211 від 31 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 .

Статтею 2 частини 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 139 частини першої КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір сплачений при зверненні до суду у розмірі 840,80 грн та судові витрати у розмірі 2102 грн при зверненні до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області від 31 січня 2020 року № 211 про стягнення з ОСОБА_1 сум пенсії, виплачених надміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, що утримані відповідно до рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 211 від 31 січня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) грн та судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 18 вересня 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 22 вересня 2020 року.

СуддяС.Є. Гаврилко