Справа № 360/2324/20
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року справа №360/2324/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичаснського міського управління Головного управління ДСНС України в Луганській області полковника служби цивільного захисту Тимченка Сергія Вадимовича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 р. у справі № 360/2324/20 (головуючий І інстанції І.В. Тихонов) за позовом Начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичаснського міського управління Головного управління ДСНС України в Луганській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 до Начальника Головного управління ДСНС України в Луганській області полковника служби цивільного захисту Пшик Михайла Володимировича, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичаснського міського управління Головного управління ДСНС України в Луганській області полковник служби цивільного захисту Тимченко Сергій Вадимович (далі - позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Начальника Головного управління ДСНС України в Луганській області полковника служби цивільного захисту Пшик Михайла Володимировича (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати дії суб`єкта владних повноважень, а саме: начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області полковника служби цивільного захисту Пшика М.В. протиправними при проведені службового розслідування від 28.02.2020 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області на підставі наказу № 44- НО від 14.02.2020 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 141-НО від 20.05.2020 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області, яким затверджено Положення про Лисичанське міське управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області;

- стягнути з суб`єкта владних повноважень начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 коштів на мою, ОСОБА_1 користь на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю у сумі 20000 грн. 00 коп.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року залишено без руху позовну заяву, запропоновано протягом 7-ми (семи) календарних днів з дати отримання даної ухвали, проте не пізніше ніж через 5 (п`ять) днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, та її копії для вручення відповідачу, оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн.

Суд зазначив, що відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Адміністративний позов з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, не пов`язаний. Отже, у порушення вимог статті 161 КАС України та п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" позивач не сплатив судовий збір. Суд зазначив, що аналогічний висновок щодо застосування норм права щодо звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій викладені в рішеннях Верховного Суду.

02.07.2020 до Луганського окружного адміністративного суду позивачем надано зауваження до ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, в яких зазначено, що суд безпідставно залишив позов без руху, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 продовжено начальнику відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління Головного управління ДСНС України у Луганській області полковника служби цивільного захисту Тимченку Сергію Вадимовичу строк для усунення недоліків позовної заяви на 3 (три) календарних дня з дати отримання даної ухвали. Запропоновано ОСОБА_1 протягом 3-х (трьох) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, та її копії для вручення відповідачу; оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн; належним чином посвідченої копії оскаржуваного наказу № 141-НО від 20.05.2020 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області, яким затверджено Положення про Лисичанське міське управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області.

Суд зазначив, що відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Адміністративний позов з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, не пов`язаний. Отже, у порушення вимог статті 161 КАС України та п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" позивач не сплатив судовий збір. Суд зазначив, що аналогічний висновок щодо застосування норм права щодо звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій викладені в рішеннях Верховного Суду.

27 липня 2020 року від позивача через відділ діловодства та обліку звернення громадян (канцелярію) надійшла заява уточнена позовна заява, до якої, зокрема, додано клопотання про звільнення від сплати судового збору в обґрунтування якого зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року позовну заяву було повернуто заявнику, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Суд зазначив, що відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Адміністративний позов з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, не пов`язаний. Отже, у порушення вимог статті 161 КАС України та п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" позивач не сплатив судовий збір. Суд зазначив, що аналогічний висновок щодо застосування норм права щодо звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій викладені в рішеннях Верховного Суду.

Позивач, не погодившись з цією ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав і, що права позивача як посадової особи органу ДСНС України, а саме при виконанні завдань і функцій позивачем отриманий статус учасника бойових дій і саме порушення прав стосується виконання його функціональних обов`язків які саме і були порушенні відповідачем. Апелянт зазначає, що вимоги суду про надання ним копії наказу не можуть бути підставою для залишення позову без руху.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У пункті 8 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовною заявою, додає до неї документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову.

Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Вказане положення застосовується у справах, пов`язаних з порушенням прав осіб, що стосуються їх статусу саме як учасників бойових дій та Героїв України.

Отже, суд апеляційної інстанції врахував, що позивач - учасник бойових дій має право на звільнення від сплати судового збору лише у випадку звернення до суду із питаннями, що пов`язані з його соціальним захистом.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дій начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області полковника служби цивільного захисту Пшика Михайла Володимировича при проведені службового розслідування від 28.02.2020 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області на підставі наказу № 44- НО від 14.02.2020 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області, та визнання протиправним та скасування наказу № 141-НО від 20.05.2020 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області, яким затверджено Положення про Лисичанське міське управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області.

Тобто, позивач оскаржує дії та наказ посадової особи, які порушили його права як посадової особи органу ДСНС, про що ним зазначено в позові та скарзі.

Перелік визначений у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містить таку пільгу як право на звернення до суду цих осіб зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ці оскаржувані ним дії та наказ не зачіпають порядку, обсягу його соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосуються його соціального і правового захисту як ветерана війни - учасника бойових дій, тому він не звільнений від сплати судового збору на підставі положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Щодо клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору поданого до суду першої інстанції, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є правом суду.

Так, стаття 8 Закону України «Про судовий збір» визначає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Отже, стаття 8 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпаний перелік умов за яким суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати сторону.

Матеріали справи не містять жодного доказу в підтвердження обставин скрутного матеріального становища позивача. Посилання позивача в клопотанні на звільнений від сплати судового збору на пункт 13 статті 5 Закону України "Про судовий збір", як зазначалось, суд вважає помилковими.

Крім того, суд враховує, що недоліки позову були очевидними та суттєвими, а тому унеможливлювали відкриття провадження в адміністративній справі. Вимоги ухвали щодо усунення недоліків для позивача не були надто надмірними чи обтяжливими, тому у встановлений суддею строк позивач міг їх виконати.

Оскільки позивач не усунув указані недоліки щодо надання оригіналу документу про сплату судового збору, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, в постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, в ухвалі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі №817/2419/16, від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17, від 09 липня 2020 року у справі № П/811/201/16.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичаснського міського управління Головного управління ДСНС України в Луганській області полковника служби цивільного захисту Тимченка Сергія Вадимовича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 р. у справі № 360/2324/20 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 р. у справі № 360/2324/20- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 22 вересня 2020 року

Колегія суддів Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова