Справа № 300/2161/19
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2020 р. справа №300/2161/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участю секретаря судового засідання Гевак Л.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Калинюка Р.С.,

представника відповідача - Мусієнко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення вимог чинного законодавства Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області винесено наказ від 17.09.2019 №1443 "Про результати службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності", наказ від 17.09.2019 №342-о "Про звільнення ОСОБА_1 " та наказ від 03.10.2019 №359-о "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 17.09.2019 року №342-о "Про звільнення ОСОБА_1 " і незаконно звільнено позивача з займаної посади.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.11.2019 року в задоволенні заяви представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовлено.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснили, що будь-яких фактичних даних, які б свідчили про порушення позивачем нормативно-правових актів, відповідачем в оскаржуваних наказах не зазначено. Під час проведення перевірки та притягнення до дисциплінарного стягнення відповідачем не враховано обставини справи, тяжкість проступку, характеристику особи, заподіяну шкоду, наявність вини особи, як це передбачено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, а отже службове розслідування носило формальний характер, а тому прийняті на основі такого розслідування накази є нечинними та підлягають скасуванню. Окрім цього вказали, що при звільненні позивача не враховані норми трудового законодавства щодо отримання згоди профспілкового органу, у зв`язку з чим звільнення позивача є незаконним, а тому позивач підлягає поновленню на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та просить стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 04.10.2019 року та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечила з мотивів, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Вказала, що вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначила, що службове розслідування стосовно позивача, за результатами якого його було звільнено, здійснено правомірно, з урахуванням всіх обставин справи та встановлено системні порушення службової дисципліни, які призвели до неналежного виконання своїх службових обов`язків, відсутності результатів роботи з початку 2019 року і неякісного виконання доручень слідчого. Позивачем під час виконання службових обов`язків не виявлено жодного кримінального правопорушення у сфері оподаткування, фактів розкрадання державних коштів, за його матеріалами не зареєстровано жодного кримінального провадження. Окрім цього до позивача двічі застосовувались дисциплінарні стягнення та неодноразово попереджено про необхідність покращення результатів оперативно-розшукової діяльності. Оскільки факт порушення позивачем службової дисципліни матеріалами перевірки доведено, відповідачем законно прийняті оскаржувані накази, а самим податковим органом дотримано порядок призначення і проведення службового розслідування. Таким чином, позивача з 18.09.2019 року звільнено правомірно. Вказала, що у зв`язку з наданням позивачем довідки про перебування на лікуванні до наказу про звільнення внесено зміни та звільнено позивача з 03.10.2019 року. Також зазначила, що звільнення проводилось у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, а тому згода первинної профспілкової організації не потрібна. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди ним не доведено, а отже позовна вимога про її стягнення до задоволення не підлягає. Просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши і оцінивши докази, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що майор податкової міліції ОСОБА_1 перебував на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

Відповідно до наказу від 14.08.2020 року №1314 стосовно ОСОБА_1 проведено службове розслідування за фактом неналежного здійснення оперативно-службової діяльності.

Згідно висновку про результати службового розслідування стосовно старшого оперуповноваженого з ОВС відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_1 від 13.09.2020 року встановлено факт грубого порушення норм ст. 1 та 7 Дисциплінарного статуту, ч. 3 ст. 41 КПК України, статей 1, 7, 8 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", п. 350.1 ст. 350 ПК України, п. 4.5 Інструкції про взаємодію структурних підрозділів органів доходів і зборів до і під час досудового розслідування кримінальних проваджень, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 року №880/ДСК та вирішено звільнити з органів податкової міліції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьки складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ РСР від 29.07.1991 року №114 за систематичне, неналежне виконання службових обов`язків та грубе порушення службової дисципліни і системність таких порушень упродовж поточного року.

17.09.2019 року Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області, на підставі вказаного висновку службового розслідування, винесено накази №1443 "Про результати службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності" та №342-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", якими звільнено з посади та податкової міліції органів ДФС у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, майор податкової міліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого з ОВС відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, з 18.09.2019 року.

Відповідно до наказу №359-о від 03.09.2019 року, у зв`язку з перебування позивача на лікуванні з 18.09.2019 року по 27.09.2019 року і складеними актами фіксації відсутності позивача на робочому місці протягом 3-х днів, внесено зміни до наказу від 17.09.2019 року №342-о "Про звільнення ОСОБА_1 " та звільнено його з 03.10.2019 року.

Наказом відповідача від 09.10.2019 року за №379-о, відповідно до наданої довідки Міської поліклініки №1 №242 від 30.09.2019 року про перебування позивача лікуванні з 30.09.2019 по 02.10.2019, до констатуючої частини наказу від 17.09.2019 року №342-о "Про звільнення ОСОБА_1 " внесено зміни та виключено актами фіксації відсутності позивача на робочому місці протягом 3-х днів.

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам суд зазначає наступне.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Вимогами статті 7 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту, який визначає, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

У разі накладання дисциплінарного стягнення на порушника видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ та доводиться до відома особи, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Із аналізу наведених норм Дисциплінарного статуту слідує, що дисциплінарна відповідальність особи рядового або начальницького складу виникає у разі вчинення нею дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання службової дисципліни.

Обставини щодо вчинення особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника, призначеного начальником за фактом вчинення проступку. За результатами службового розслідування керівник, у разі підтвердження фактів вчинення особою дисциплінарного проступку, приймає рішення щодо накладення на порушника дисциплінарного стягнення. При цьому, керівник, перед накладенням стягнення повинен зажадати від порушника надання письмового пояснення, а також при обранні виду стягнення, повинен врахувати тяжкість проступку, заподіяну шкоду, попередню поведінку особи, визнання нею своєї вини, тощо.

Як встановлено судом, відповідно до наказу від 14.08.2020 року №1314, з метою встановлення факту неналежного здійснення оперативно-службової діяльності ОСОБА_1 , Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області призначено службове розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що за результатами проведеного службового розслідування комісією встановлено систематичне, неналежне виконання службових обов`язків позивачем та факти грубого порушення ним службової дисципліни, що виразились у порушенні вимог ст. 1 та 7 Дисциплінарного статуту, ч. 3 ст. 41 КПК України, статей 1, 7, 8 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", п. 350.1 ст. 350 ПК України, п. 4.5 Інструкції про взаємодію структурних підрозділів органів доходів і зборів до і під час досудового розслідування кримінальних проваджень, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 року №880/ДСК і системність таких порушень упродовж поточного року.

Таким чином, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, комісія прийшла до висновку про необхідність застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, а саме звільнення з посади та з органів податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом "є" (за порушення дисципліни) Положення №114.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави.

Статтею 7 даного Закону встановлено, що підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані, зокрема, у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень; виконувати письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді суду і запити повноважних державних органів, установ та організацій про проведення оперативно-розшукових заходів; виконувати у межах своєї компетенції запити правоохоронних органів інших держав або міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна; інформувати відповідні державні органи про відомі їм факти та дані, що свідчать про загрозу безпеці суспільства і держави, а також про порушення законодавства, пов`язані з службовою діяльністю посадових осіб.

Відповідно до пункту 350.1 статті 350 Податкового кодексу України податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про кримінальні та інші правопорушення, віднесені законом до компетенції податкової міліції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення; проводить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, а також досудове розслідування в межах наданої законом компетенції, вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків; здійснює розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; вживає заходів щодо виявлення і розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних з відмиванням, легалізацією, розкраданням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями; виявляє причини і умови, що сприяли вчиненню кримінальних та інших правопорушень у сфері оподаткування та бюджетній сфері, вживає заходів до їх усунення; у разі виявлення фактів, що свідчать про організовану злочинну діяльність, або дій, що створюють умови для такої діяльності, направляє матеріали з цих питань відповідним спеціальним органам по боротьбі з організованою злочинністю; передає відповідним правоохоронним органам матеріали за фактами правопорушень, за які законом передбачено кримінальну відповідальність, якщо їх розслідування не належить до компетенції податкової міліції; збирає, аналізує, узагальнює інформацію щодо порушень у сфері оподаткування та бюджетній сфері, прогнозує тенденції розвитку негативних процесів кримінального характеру, пов`язаних з оподаткуванням; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, встановлює місцезнаходження платників податків, проводить опитування їх засновників, посадових осіб.

Згідно частини 3 статті 41 КПУ України доручення слідчого, дізнавача, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.

Відповідно до висновку від 13.09.2020 року з початку 2019 року ОСОБА_1 не виявлено жодного кримінального правопорушення у сфері оподаткування, розкрадання державних коштів та їх легалізації, створення та діяльність фіктивних підприємств, конвертаційних центрів, діяльності суб`єктів господарської діяльності, які пов`язані з торгівлею через мережу інтернет, за його матеріалами не зареєстровано жодного кримінального провадження та не забезпечено відшкодування жодних коштів по кримінальних провадженнях. Також встановлено факти невиконання в повному обсязі доручень слідчого.

Наведені у висновку факти також підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою про результати роботи, характеристикою від 21.08.2019 року, рапортом та службовою запискою працівників податкової міліції, протоколом засідання атестаційної комісії від 02.08.2019 року №8, які також були враховані під час проведення службового розслідування та яким надана відповідна оцінка.

29.08.2019 року голові комісії з проведення службового розслідування ОСОБА_2 позивачем надано рапорт, у якому останній повідомив про результати проробленої ним роботи, факти виконаних ним доручень та відсутність поручень норм Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, проте вказані позивачем результати проведеної оперативно-службової діяльності були спростовані під час проведення службового розслідування, а вказаним обставинам надана належна оцінка.

Твердження позивача та його представника про здійснення в ході службової діяльності ОСОБА_1 за 2019 рік належних заходів оперативно-розшукової діяльності, будь-якими доказами не підтверджено та спростовуються матеріалами службового розслідування проведеного відповідачем.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач двічі притягався до дисциплінарної відповідальності:

згідно наказу від 25.09.2018 року №1367 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, за невжиття оперативно-розшукової заходів щодо попередження, своєчасного виявлення та припинення злочину;

згідно наказу від 13.05.2019 року №729 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до відсутності результатів роботи упродовж IV кварталу 2018 року та І кварталу 2019 року, зокрема у напрямку оперативно-розшукової діяльності, невиконання та неякісне виконання доручень слідчих.

Окрім цього наказом від 13.05.2019 року №729 попереджено ОСОБА_1 , що у разі не покращення результатів оперативно-службової діяльності у ІІ кварталі 2019 року, до нього буде застосовано більш суворе дисциплінарне стягнення.

Більше того відповідно до протоколів оперативної наради оперативного управління та слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС від 18.06.2019 року №11 та від 16.07.2019 року №12 вказано на незадовільну організацію оперативно-розшукової діяльності та невиконання протокольних доручень позивача і попереджено, що у разі не покращення результатів оперативно-розшукової діяльності до кінця червня, а потім до кінця липня 2019 року, буде розглянуто питання щодо подальшого перебування на займаній посаді та органах податкової міліції. З вказаними протоколами оперативних нарад позивача ознайомлено, що підтверджується його підписами.

В межах службового розслідування комісією надана належна оцінка наявним у позивача дисциплінарним стягненням та протоколам оперативних нарад, про що зазначено в висновку.

Таким чином, суд не вбачає порушень відповідачем порядку проведення службового розслідування стосовно позивача, строк службового розслідування не порушений, рапорт позивача до перевірки наданий та розглянутий, оцінка попереднім дисциплінарним стягненням надана, в матеріалах службового розслідування відсутні будь-які невирішені клопотання позивача, тощо.

Щодо тверджень позивача та його представника про необхідність отримання згоди первинної профспілкової організації на звільнення суд зазначає наступне.

Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" визначає особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок.

Відповідно до частини 9 статті 41 вказаного Закону положення цієї статті в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, а також положення частин третьої і четвертої статті 22 цього Закону не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з частини 1 статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Отже, нормами чинного законодавства чітко визначено, що попередня згода профспілкового органу необхідна при звільненні за певних підстав, крім випадків, коли зокрема розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з працівником органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відтак на позивача, як працівника податкового органу, не розповсюджується вказані положення в частині обов`язкової згоди профспілкової організації на його звільнення.

Більше того звільнення позивача відбулося у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, що відповідно до приписів частини 9 статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" не потребує згоди профспілкової організації.

Враховуючи правомірність наказів про проведення службового розслідування позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з виявленими фактами грубого порушення службової дисципліни, наказ про звільнення та внесення змін прийняті відповідачем правомірно, а тому відсутні підстав для поновлення позивача на посаді, та, відповідно, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не підлягає до задоволення і позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки факту порушення прав позивача у зв`язку з його звільнення судом не встановлено.

Згідно приписів частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так відповідач як суб`єкт владних повноважень надав суду достатні докази неналежного виконання позивачем службових обов`язків, фактів порушення ним службової дисципліни та довів правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Таким чином на переконання суду відповідачем повністю виконано свій процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваних рішень. Натомість позивачем не доведено обставин на яких грутуються його позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 16 вересня 2020 р.