Справа № 748/1270/20
Суддя: Хоменко Л. В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/14/20
Єдиний унікальний № 748/1270/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Грибановської В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа: інспектор капрал поліції 3 батальйону 5 роти Оштинар Артур Юрійович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області із позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2020 року, стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та компенсацію за сплачений судовий збір. Вимоги обгрунтовує тим, що постановою серії ЕАМ № 2598817 від 28 травня 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. І ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. у тому, що він 28 травня 2020 року о 09 год. 24 хв на 23 км а/д М03, в Броварському районі Київської області перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Позивач вважає, що постанова винесена з порушенням вимог законодавства, без належних та допустимих доказів, за відсутності дійсного факту вчинення адміністративного правопорушення, а тому є протиправною, незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що відсутні будь- які докази, які б свідчили вину позивача, а саме показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кіно-зйомки, відеозапис з місця пригоди, які використовуються за правилами норм і стандартів у забезпеченні безпеки дорожнього руху. Крім того, вважає, що з боку працівників поліції до нього було упереджене ставлення, оскільки останні не пояснили підставу зупинки транспортного засобу, не оголосили його права, систематично ображали його, чим завдали йому душевних переживань та моральних страждань.

Ухалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2020 року відкрито провадження у справі.

11 серпня 2020 року третьою особою - інспектором поліції 3 батальйону 5 роти Оштинаром А.Ю. надано відзив на адміністративний позов, у якому він просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню судом. Під час патрулювання Броварського проспекту в складі екіпажу Рубін-1202 (Хлівненко Д. М., Оштинар А. Ю. ) було виявлено порушення ПДР автомобілем «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , який перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, об`їжджаючи тим самим затор, що утворився на дорозі у зв`язку з ремонтом проїзної частини. Зупинивши вказаний автомобіль, працівник поліції підійшовши до водія, представився, пояснив причину зупинки, що неодноразово вбачається з відеозапису долученого позивачем, висунув законну вимогу до водія пред`явити документи. Правопорушення було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, однак, згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозапису становить 30 днів. Тому, з об`єктивних причин долучення фіксації вчиненого правопорушення неможливе. Зазначає, що спричинення моральної шкоди діями відповідача не доведено, не обгрунтовано її розмір .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач зазначив, що рухався автомобілем з м. Києва в бікЮм. Бровари та був зупинений інспектором поліції, який зазначив, що він пересік суцільну лінію. На його прохання доказів скоєння зазначеного правопорушення йому не надали, прав не пояснили, склали постанову про адміністративне правопорушення. При цьому інспектор його ображав, неодноразово вживаючи фрази: " У тебе нормально з гоголою?", ""У Вас " Кто там?".

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м. Києві у судове засідання не з`явився, про причинини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа - інспектор капрал поліції 3 батальйону 5 роти Оштинар А.Ю. у судове засідання не з`явився, про причинини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАМ № 2598817 від 28 травня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. у тому, що він 28 травня 2020 року о 09 год. 24 хв на 23 км а/д М03, в Броварському районі Київської області перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Фіксування здійснювалось на бодікамеру АА00028, чим порушив вимоги п.34 Правил дорожнього руху Порушення вимог розмітки про їжджих частин доріг.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху, головне призначення якої-упорядковувати рух транспортного потоку та розподіляти його по всій ширині проїзної частини.

Горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 (вузьку суцільну лінію) забороняється перетинати як для виконання обгону, так і для виконання повороту ліворуч або розвороту. Таку розмітку застосовують для поділення транспортних потоків протилежних напрямків; позначення меж смуг руху на дорозі; меж проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначення меж місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування.

Горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 заборонено перетинати, оскільки потенційна небезпека на зустрічному напрямку дороги створює загрозу для учасників дорожнього руху, згідно п. 7.2.3 ДСТУ 2587:2010.

Для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, та вимагати пред`явлення особою документів, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на: них повноважень, в тому числі справи про правопорушення ПДР передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідальність до ч. 1 ст.122 КУпАП передбачена за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів фіксації адміністративного правопорушення, скоєного ОСОБА_1 , позивач у судовому засіданні заперечує порушення вимог Правил дорожнього руху, на переглянутому відеозаписі, наданому позивачем, зафіксовано лише фрагмент спілкування позивача з інспектором після його зупинки за порушення правил дорожнього руху. Таким чином не спростовані доводи позивача про те, що вимог Правил дорожнього руху він не порушував, що при розгляді справи йому не надали доказів скоєння правопорушення та не роз`яснили права.

Відповідно, оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, що передбачений законом, необґрунтовано, без урахуванням права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи положення ч.1 ст. 38 КУпАП щодо строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що можливість поновлення порушеного права позивача втрачена, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

За приписами п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У свою чергу, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує фактом притягнення його до адміністративної відповідальності та систематичною образою його працівниками поліції під час розгляду справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що в даному випадку існування зазначених обставин не може безумовно вважатися завданням особі моральної шкоди. При цьому, зібраними у справі доказами неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між будь-якими моральними стражданнями позивача та фактом притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому суд зауважує, що сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати підставою для стягнення моральної шкоди.

Відтак, вимогу позивача про стягнення моральної шкоди суд вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Пунктом 1 частини 3 ст. 2 КАС України визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої

дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

На підставі наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенняЕАМ № 2598817 від 28 травня 2020 року слід скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити. У іншій частині у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 840, 80 грн. за немайнову вимогу про відшкодування моральної шкоди відшкодуванню з відповідача не підлягає, оскільки у задоволенні позову у цій частині позивачу відмовлено. З відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп., а 420 грн.40 коп. слід повернути позивачу з бюджету як зайво сплачену суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241 -244, 286КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 2598817 від 28 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

У іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) 420 грн. 40 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) згідно квитанції № 24 від 09 червня 2020 року з бюджету Чернігівського району Чернігівської області 420 грн. 40 коп. в рахунок зайво сплаченого судового збору при зверненні до суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Хоменко