Справа № 128/1957/20
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1957/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької областьі в складі:

головуючого судді - Шевчук Л.П.,

при секретарі - Славич К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Бабича Івана Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Бабича І.М. про скасування постановисерії ЕАМ №2849017 від 20.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення якого на позивача було накладено штраф в розмірі 510 грн. Адміністративний позов мотивований тим, що обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, суперечать законодавству, а тому просить постанову скасувати, справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити та стягнути із відповідача понесені ним судові витрати (а.с. 1-3).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 21-27), у якому викладено наступну позицію.

Під час патрулювання 20.07.2020 А/Д м-21, 244 км, інспектором БУПП у Вінницькій області Бабичем І.М. було зупинено т/з MAN TGS 21/440. д.н.з НОМЕР_1 з напівпричіпом TAD CLASSIC 30-3, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого перевозив великогабаритний вантаж (комбайн) шириною 3,80 м та рухавсябез відповідного дозволу, чим порушив в обох випадках п. 22.5 ПДР та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Встановивши всі обставини правопорушення, інспектором було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. У відповідача не було підстав для умисного спотворення обставин події. Позивач же, подавши позов, обгрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Обставини викладені у позовній заяві є суб`єктивною думкою позивача та не спростовують факт вчинення ним правопорушення. Відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ №30 від 18.01.2001 дозвіл видається уповноваженими підрозділами Національної поліції в областях якщо маршрут пролягає між областями. Даного документу позивачем пред`явлено не було і у своєму позові позивачем також не додано даних документів. Враховуючи викладене вважає, що відповідачем правомірно було винесено оскаржувану постанову та притягнення позивача до адміністративної відповідальності. А тому просить в задоволенні позову відмовити, справу розглянути у відсутність відповідача.

Підтвердження про направлення копії відзиву позивачу відсутнє, проте суд на підставі частини 1 ст. 269 КАС України приймає до уваги наданий відповідачем відзив на позовну заяву.

Інших заяв клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.08.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 3-зворот).

Відповідач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині відзиву на позовну заяву представник відповідача просив справу розглянути у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вказаних норм закону, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАМ № 2849017, складеною інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Бабичем І.М. 20.07.2020 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. (а.с.5)

Згідно даної постанови, 20.07.2020 о 07-53 год на автодорозі М21, 244 км, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MAN TGS 21/440». д.н.з НОМЕР_1 з напівпричіпом «TAD CLASSIC 30-3», д.н.з. НОМЕР_2 , керуючи транспортним засобом, перевозив виликогабаритний вантаж шириною 3,8м без відповідного узгодження із органами національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 автомобіль марки «MAN TGS 21/440». д.н.з НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним, сідловим тягачем, напівпричіп марки «TAD CLASSIC 30-3», д.н.з. НОМЕР_2 , є спеціалізованим напівпричіпом, платформа - Е (а.с. 6).

З копії Дозволу № НОМЕР_5 від 09.07.2020 (а.с. 9) вбачається, що Відділом безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції України видано вказаний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні для транспортного засобу марки «MAN TGS 21/440». д.н.з НОМЕР_1 з напівпричіпом «TAD CLASSIC 30-3», д.н.з. НОМЕР_2 , вантаж техніка. Вантаж перевозиться по визначеному маршруту, серед якого є автомобільна дорога «М21». Зазначені параметри транспортного засобу: довжина - 22 м, ширина - 3,50 м, висота - 4,49 м, загальна вага автопоїзду з вантажем - 46,00 т, навантаження на найбільш навантажену вісь - 12,00 т, вантаж виступає за задній габарит ТЗ - 3,00 м. без супроводження. Строк дії дозволу з 10.07.2020 по 08.08.2020.

Дані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Вказані правовідносини регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001, передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Дозвіл видається: уповноваженими підрозділами Національної поліції в областях, м. Києві, а також Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - якщо маршрут пролягає в межах Автономної Республіки Крим, області, між областями або між Автономною Республікою Крим, мм. Києвом і Севастополем та іншими адміністративно-територіальними одиницями.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до вказаного Порядку:

- вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;3) великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

- документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено, де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Оцінюючи доводи сторін стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена зокрема за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В позовній заяві позивач зазначив, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, не вчиняв, оскільки здійснював перевезення великогабаритного вантажу за наданим уповноваженим органом національної поліції дозволом за вказаним маршрутом та за вказаними у дозволі габаритами. Натомість відповідач виносячи оскаржувану постанову не здійснював вимірювання габаритних параметрів вантажу, який перевозив позивач. Жодного документу, який би підтверджував перевищення дозволених габаритів вантажу, що перевозився, відповідачем не складалося. Відповідач самостійно, без відповідних приладів, без залучення відповідних служб габаритно-вагового контролю, прийняв рішення, що вантаж, який перевозив позивач, перевищував дозволені для перевезення габарити.

У поданому представником відповідача відзиві жодним чином не спростовано такі твердження позивача, а також до відзиву не надано жодного документу, який би підтверджував факт проведеної відповідачем перевірки габаритів вантажу та внаслідок чого ним було винесено оскаржувану постанову.

Згідно частини 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Як вбачається зі змісту постанови Серія ЕАМ №2849017 від 20.07.2020, саме порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України, слугувало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Проте, а ні оскаржувана постанова, а ні поданий представником відповідача відзив на позовну заяву, не місять доказів того, що відповідач, здійснивши перевірку габаритів вантажу, який перевозив позивач, із застосуванням відповідних приладів та із залученням відповідних служб, які уповноважені здійснювати габаритно-ваговий контроль, встановив перевищення дозволеного габариту вантажу, внаслідок чого виніс оскаржувану постанову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.132-1 КУпАП, у зв`язку з чим постанова серії ЕАМ № 2849017, складена інспектором роти №3 батальйону №1 БУПП у Вінницькій області Бабичем І.М. 20 липня 2020 року підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI(зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького районного суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн., що підтверджується квитанцією №59764 АТ «Ощадбанк» від 30.07.2020.

Згідно ст. 246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.139 ч.1КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно судові витрати у виді судового збору в розмірі 420,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 ..

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 255, 251, 252, 277-2, 278, 280, 285 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 9, 12, 14, 19, 20, 22, 32, 72, 77, 94, 122, 139, 143, 192, 241-246, 268, 271, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Бабича Івана Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 2849017 від 20 липня 2020 року, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Бабичем Іваном Миколайовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.П. Шевчук