Справа № 280/5757/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 вересня 2020 року Справа № 280/5757/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )

до - Головним управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).

про визнання протиправним та скасування рішення від 21.08.2019 № ,-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.08.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржив рішення відповідача від 21.08.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. У строки, встановлені Податковим кодексом України Державна фіскальна служба України скаргу позивача не розглянута та відповідь не надала, що в силу положень абз. 2 п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України свідчить про задоволення цієї скарги на користь Позивача. Також, позивач зазначає, що в порушеннях строку сплати єдиного внеску його вини не має, оскільки діяв згідно до усних роз`яснень, що були надані на його запит працівниками Мелітопольської ОДПІ у 2013 році, у відповідності до яких він, як фізична особа-підприємець має сплачувати єдиний соціальний внесок щорічно, до першого квітня року, що наступний за звітним, а не раз у квартал звітного року. В період 2013 р. - 2019 р. позивач сплачував єдиний внесок згідно до отриманих від працівника Мелітопольської ОДПІ роз`яснень та жодних заперечень з боку відповідача щодо порушення встановленого порядку сплати цього внеску не було, що давало позивачу підстави вважати, що сплата єдиного внеску здійснюється ним у відповідності до вимог закону. Позивач вказує, що оскаржуване рішення винесено із порушенням встановленого законодавством порядку. Рішення відповідача стосується періоду з 2013 р. по 2019 р. В цей період: з 09.09.2013 по 20.04.2015 діяла Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 09.09.2013), п. 6.3. передбачає обов`язок відповідача надіслати позивачу вимогу про сплату неустойки та штрафів надіслати відповідну вимогу позивачу протягом 15 робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла недоїмка; з 20.04.2015 по цей час діє Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України №449 від 20.04.2015), п.п. 3 п. 6 передбачає ті самі вимоги, що і вище зазначена Інструкція. Позивач вважає, що оскільки оскаржуване рішення винесено відповідачем із порушенням зазначених строків, то воно є незаконним. Станом на дату подачі позовної заяви позивач не має заборгованості із сплати єдиного соціального внеску. З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.11.2019 позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків.

У термін встановлений ухвалою суду від 22.11.2019, позивач надав заяву про усунення вимог.

21 грудня 2019 р. ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження. Судове засідання призначено на 14.01.2020 об 09 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 14.04.2020 зупинено провадження по справі до 01.04.2020.

16.01.2020 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №2573) поданий відзив, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає наступне. Оскаржуване позивачем рішення прийнято у повній відповідності до вимог законодавства. Згідно до положень абз.3, ч.8, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (діяв протягом 2013-2016 р.р.), та положень абз.3, ч.8, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції від 01.01.2017) позивач зобов`язаний сплачувати зазначений внесок до 20-го числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується внесок. Позивач в період з 22.10.2013 по 09.08.2019 неодноразово порушував строки сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, в наслідок чого йому було нараховані штрафні санкції на загальну суму 6 499,41 грн, у тому числі, штраф у розмірі 4 098,23 грн, пеня у розмірі 2 401,18 грн.

Також, відповідач вказує, що нарахування штрафних санкцій здійснювалося ним на підставі ч.10, п.2 ч. 11, ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Нарахування штрафних санкцій за період до 01.01.2015 та надалі відповідач здійснював, керуючись положеннями пп.2 п. 2 розділ VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України №449 від 20.04.2015, зареєстрована у Міністерстві Юстиції України 07.05.2015 за №508/26953. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.04.2020 продовжено процесуальний строк зупинення провадження по справі до 13.08.2020.

Ухвалою суду від 13.08.2020 поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 13.08.2020 о/об 14 год. 00 хв.

13 серпня 2020 р. ухвалою суду замінено відповідача по справі Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).

Судове засідання призначено на 21 вересня 2020 року об 10 год. 00 хв.

Від позивача через канцелярію суду (вх. №37148) подана заява про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №36538) подано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, у задоволенні позову відповідач просить суд відмовити.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець з 03.04.2008, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 0012641. Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, сплачує єдиний податок на третій групі оподаткування.

21.08.2019 відповідачем прийняте рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, у відповідності до якого на позивача накладено штрафні санкції на загальну суму 6 499,41 грн, у тому числі, штраф у розмірі 4 098,23 грн, пеня у розмірі 2 401,18 грн за несвоєчасну із порушенням строків, встановлених Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у відповідній редакції, сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 22.10.2013 по 09.08.2019.

Рішення відповідача позивач отримав 13.09.2019, що відповідачем не заперечується.

Не погоджуючись із рішенням відповідача позивач 23.09.2019 оскаржив його до Державної фіскальної служби України, направивши відповідну скаргу рекомендованим листом №792, що підтверджується копією фіскального чеку АТ "Укрпошта" від 23.09.2019 № ПН 55. Згідно до відомостей з сайту АТ "Укрпошта" http//ukrposhta.ua, що надані позивачем, листа АТ "Укрпошта" № 20-14-045 від 28.11.2019, рекомендований лист №792 вручений Державній фіскальній службі України 27.09.2019.

30.10.2019, тобто на 32-й день після отримання скарги позивача, Державна фіскальна служба України прийняла рішення №7651/6/99.00.08.06.01 про розгляд скарги позивача, яким позивачу у задоволенні його скарги відмовлено.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (надалі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №2464-VI, особи, зазначені в пунктах 4 та 5-1 частини 1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, для платників, зазначених в пунктах 4 (крім фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5, 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, в разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, для платників, зазначених в пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Тобто відповідно до положень статті 7 Закону №2464-VI для фізичних осіб - підприємців, незалежно від того на якій системі оподаткування перебуває такий підприємець, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць, не залежно від розміру отриманого доходу.

Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені в пунктах 4, 5, 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Положеннями п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України (надалі ПКУ), передбачено, що 56.8. Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Абзацем 2 п. 56.9 ст. 56 ПКУ передбачено, зокрема, що у випадку, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

У відповідності до змісту наведених норм ПКУ Державна фіскальна служба України мала надіслати вмотивоване рішення на скаргу позивача не пізніше 18 жовтня 2019 року, тобто в продовж 20 днів, зі дня отримання скарги позивача.

Із змісту рішення Державної фіскальної служби України №7651/6/99.00.08.06.01 про розгляд скарги позивача від 30.10.2019 вбачається, що це рішення складено 30 жовтня 2019 року.

З відзиву відповідача на позов вбачається, що він вважає оскаржуване рішення дійсним. Це свідчить про наявність спору позивача, як фізичної особи-підприємця та відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

З огляду на положення зазначених норм ПКУ, можливо дійти обґрунтованого висновку, що оскільки скаргу позивача Державна фіскальна служба України розглянула у строк, більший 20 календарних днів, то в силу абз. 2 п. 56.9, ст. 56 ПКУ, скарга вважається задоволеною на користь позивача.

Таким чином, рішення від 21.08.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску таким, що втратило чинність з 19 жовтня 2019 року.

Позивач у позовній заяві зазначає, що порушення строків сплати єдиного внеску відбулося в наслідок отримання не правильної усної консультації від співробітника Мелітопольської ОДПІ у 2013 році.

П. 6 ч.1 ст. 14 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в редакції 04.07.2013, передбачає можливість позивача, як платника єдиного внеску отримати в органі доходів і зборів усну консультацію з питань застосування законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску.

Як вбачається із відзиву відповідача, він будь яким чином не заперечує факту звернення позивача за консультацією з питань застосування законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску та не заперечує факту надання йому співробітником Мелітопольської ОДПІ консультації щодо порядку сплати єдиного внеску фізичною особою - підприємцем не раз у квартал, до 20-го числа місяця, який настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок, як це передбачено абз. 3 с. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у відповідній редакції, а раз на рік, до початку квітня року, який настає за роком, в за який сплачується єдиний внесок.

Також, суд звертає увагу, що зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", якими на відповідача покладено обов`язок здійснювати контроль за дотримання платниками єдиного внеску вимог зазначеного закону (п. 3) ч. 1 ст. 14 Закону було внесено 04.07.2013 (Закон України від 04.07.2013 № 406-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи). Зміни до абз. 3 ч. 8 ст. 9 зазначеного закону щодо порядку сплати єдиного внеску внесено Законом України від 18 вересня 2012 року № 5292-VI "Про внесення змін до статей 9 і 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". До 22.10.2013 у відповідача претензій до позивача щодо дотримання встановленого порядку сплати єдиного внеску не було. Ця дата зазначена у додатку до оскаржуваного рішення відповідача "розрахунок штрафу та пені по єдиному внеску", як дата першого порушення. В продовж шести років у відповідача не було будь яких претензій щодо дотримання ним порядку та строків сплату єдиного внеску, що дало обґрунтовані підстави вважати, що він здійснює оплату єдиного внеску у відповідності до вимог законодавства, а отриману від працівників Мелітопольської ОДПІ консультацію щодо сплати єдиного внеску правильною. Із урахуванням того, що законами № 5292-VI, № 406-VII дійсно було внесено зміни до порядку сплати єдиного внеску та змінено орган, який контролює дотримання платниками єдиного внеску виконання відповідного закону, суд вважає, що твердження позивача щодо підстав та обставин отримання ним зазначеної консультації в Мелітопольській ОДПІ, як в органі доходів і зборів, щодо строків та порядку сплати єдиного внеску відповідає дійсності та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства встановлено - при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В порушення вимог ст. 139 КАСУ позивач не надав доказів здійснення зазначених витрат, у зв`язку із чим, у суду не має підстав для стягнення витрат позивача в розмірі 3346,00 грн з відповідача.

Крім того, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне, ОСОБА_1 займається індивідуальною адвокатською діяльністю, сам є фахівцем у галузі права, тому суд прийшов до висновку про необхідності у задоволені витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

За звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,20 грн, що підтверджується квітанцією №0.0..1 від 17.12.2019.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.08.2019 № - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 21.08.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

За рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати із сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

В задоволені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 21.09.2020.

Суддя Р.В. Сацький