Справа № 380/4241/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4241/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника відповідача Яцик Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відділ освіти Сколівської РДА Львівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління обслуговування громадян Сколівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) з вимогами:

поновити строк звернення до суду;

визнати дії Управління обслуговування громадян Сколівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) щодо відмови ОСОБА_1 , у невиплаті грошової допомоги при призначені пенсії, неправомірними;

зобов`язати Управління обслуговування громадян Сколівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову допомогу при призначені пенсії.

Ухвалою суду від 05.06.2020 вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 16.07.2020 за вх. № 35270 та просив відповідача справу розглядати в судовому засіданні за участі сторін.

30.07.2020 суд ухвалив перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/4241/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 17 вересня 2020 о 12.00 год., залучив до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Відділ освіти Сколівської РДА Львівської області (82600, м. Соле, вул. Чайковського,7).

14.09.2020 за вх. № 45995 від третьої особи надійшов лист про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відмова відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки її стаж, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років, та відповідно має право на десять місячних пенсій станом на день її призначення. Позивач вважає, що позиція відповідача щодо відмови у праві на пенсію за вислугу років, згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу суперечить нормам діючого законодавства України та порушує її права в сфері соціального та пенсійного забезпечення, тому звернулася до суду з означеним позовом.

На заперечення проти позовних вимог відповідачем подано 16.07.2020 за вх. № 35270 до суду відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи у відзиві правомірність своїх дій відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що оскільки, згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 у період з 01.09.1987 по 31.08.1990 працювала на посаді заступника директора Верхнячківської восьмирічної школи, а серед переліку посад відсутня посада заступника директора, підстав для зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення грошової допомоги періоду роботи з 01.09.1987 по 31.08.1990 немає. З огляду на вказане, підстав для виплати позивачу грошової допомоги, відповідно до п.7-І розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», немає.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Судом встановлено, ОСОБА_1 , згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 працювала у період з 01.09.1987 року по 30.08.1990 року вчителем англійської мови Верхнячківської восьмирічної, а також займала посаду заступника директора з навчально - виховної роботи цієї ж школи.

Згідно Наказу № 235 відділу народної освіти Сколівського райвиконкому від 1 вересня 1987 року призначено вчительку англійської мови Верхнячківської восьмирічної школи ОСОБА_1 на посаду заступника директора по навчально- виховній роботі цієї ж школи з 1 вересня 1987 року на 0,5 ставки.

Наказом № 230 відділу народної освіти Сколівського райвиконкому від 31 серпня 1990 року переведено ОСОБА_1 з посади заступника директора Верхнячківської неповної середньої школи на посаду вчителя англійської мови цієї школи з 1 вересня 1990 року, в зв`язку з сімейними обставинами.

Згідно Наказу № 18 Верхнячківській восьмирічній школі від 1 вересня 1987 року «Про розподіл навчальних годин та обов`язків між вчителями школи на 1987 - 1988 розподілені уроки між вчителями школи на 1987 - 1988 навчальний рік - ОСОБА_1 - англійська мова - 12 год; російська мова - 6 годин. В сумі 18 год.

Картка - довідка за 1988 рік вказує, що позивач працювала заступником директора з навчально-виховної роботи - 0,5 ставки і вчителем англійської мови - 12 годин та української мови - всього 18 годин.

Згідно Наказу № 26 по Верхнячківській восьмирічній школі від першого вересня 1988 року «Про розподіл навчальних годин та обов`язків між вчителями школи на 1988-1989 навчальний рік» розподілені уроки між вчителями школи на 1988 - 1989 навчальний рік - ОСОБА_1 - англійська мова 4-8 класи, українська мова і література у 5класі . Кількість годин - 18.

Картка - довідка за 1989 рік вказує: ОСОБА_1 , заступник директора, навантаження 18 годин - 12 годин англійської мови у 5 - 8 класах і українська мова 6 годин у 6 класі.

Згідно наказу № 13 по Верхнячківській восьмирічній школі від 1 вересня 1989 року "Про розподіл навчальних годин між вчителями школи на 1989 - 1990 навчальний рік": розподілені уроки між вчителями школи на 1989 - 1990 навчальний рік в такому порядку : ОСОБА_1 - англійська мова, українська мова - всього 18 годин.

ОСОБА_1 звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Рішенням ГУПФУ у Львівської області № 1726-2266/С-02/8-1300/20 від 24.03.2020 позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, підтвердженого в установленому порядку, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсійний фонд послався на те, що позивач працювала у період з 01.09.1987 по 31.08.1990 року на посаді заступника директора Верхнячківської восьмирічної школи, то відповідно до стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугою років та призначення грошової допомоги, як працівнику освіти не зараховано вищевказаний період.

Не погодившись із вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Спірні відносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення».

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-IV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачається, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

За приписами ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 23.11.2011 за №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 за №» 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Відповідно до п. 5 вказаного порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 означеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Відповідно до п. 6 вказаного порядку, для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

У вищезазначеному Переліку, у розділі 1 «Освіта» серед найменування закладів і установ містяться і загальноосвітні навчальні заклади, де серед переліку посад наявна посада вчителя також посади заступника директора з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання.

Як вбачається, з матеріалів справи ОСОБА_1 , згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 працювала у період з 01.09.1987 року по 30.08.1990 року вчителем англійської мови Верхнячківської восьмирічної, а також займала посаду заступника директора з навчально - виховної роботи цієї ж школи.

Згідно Наказу № 235 м. Сколе по відділу народної освіти Сколівського райвиконкому від 1 вересня 1987 року призначено вчительку англійської мови Верхнячківської восьмирічної школи ОСОБА_1 на посаду заступника директора по навчально- виховній роботі цієї ж школи з 1 вересня 1987 року на 0,5 ставки.

Наказом № 230 м.Сколе по відділу народної освіти Сколівського райвиконкому від 31 серпня 1990 року переведено ОСОБА_1 з посади заступника директора Верхнячківської неповної середньої школи на посаду вчителя англійської мови цієї ъ школи з 1 вересня 1990 року, в зв`язку з сімейними обставинами.

Таким чином, ОСОБА_1 , крім того, що 1 вересня 1987 року призначена на посаду заступника директора по навчально- виховній роботі Верхнячківської восьмирічної школи на 05 ставки, вона ще працювала вчителем англійської мови, що підтверджується наказами Верхнячківської восьмирічної школи та картками довідками (а.с.25-47).

Переліку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 за №» 909 у розділі 1 «Освіта» серед найменування закладів і установ містяться і загальноосвітні навчальні заклади, де серед переліку посад наявна посада вчителя також посада заступника директора з навчально-виховної.

Отже, твердження відповідача що у наказах № 235 від 01.09.87 та № 230 від 31.08.1990 є розбіжності щодо зазначення посади, яку займала позивач у період з 01.09.1987 по 31.08.1990, є недоречним, оскільки у трудовій книжці між цими записами інших немає, а отже якщо позивача прийнято на посаду заступника директора по навчально- виховній роботі школи з 1 вересня 1987 року, то переведення на посаду вчителя англійської мови цієї ж школи відбувається з посади заступника директора по навчально- виховній роботі школи.

Так, положеннями ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003р. № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі "HasanandChaush v. Bulgaria", заява №. 30985/96).

Отже, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне відновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений повноваженнями, зокрема, щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, або ж прийняти рішення, і це прямо вбачається з п.4 ч.2 ст.245 КАС України.

З урахуванням наведеного, з метою ефективного та належного захисту порушеного права позивача за встановлених обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.09.1987 по 12.08.1990 -заступник директора по навчально-виховній роботі Верхнячківської неповної середньої школи.

Враховуючи наведене, позивач має право на призначення та виплату грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обираючи спосіб захисту, суд виходить із критерію ефективності для відновлення порушених прав, а тому вважає за необхідне застосувати найбільш ефективний спосіб на думку суду, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з вимогами ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відділ освіти Сколівської РДА Львівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,- задоволити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.09.1987 по 12.08.1990 - заступник директора по навчально-виховній роботі Верхнячківської неповної середньої школи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено п.7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ( м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 22 вересня 2020 року