Справа № 320/2860/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року м. Київ № 320/2860/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВАРА ФІШ»

до Київської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та

карток відмови у митному оформленні

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «АЛВАРА ФІШ» із позовом до Київської митниці Держмитслужби про: визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA125250/2019/610159/1 від 26.09.2019; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС №UA125250/2019/00283 від 26.09.2019; визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA125250/2019/610160/1 від 26.09.2019; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС №UA125250/2019/00284 від 26.09.2019; визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA125250/2019/610164/1 від 04.10.2019; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС №UA125250/2019/00291 від 04.10.2019; визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA125250/2019/610163/1 від 04.10.2019; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС №UA125250/2019/00290 від 04.10.2019.

Позов мотивовано протиправністю коригування контролюючим органом митної вартості товару (відходів), який відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту отримано позивачем на безоплатній основі, та відносно якого декларантом подано усі необхідні документи для митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про надання позивачем до митного оформлення документів з очевидними розбіжностями, які викликали сумнів у достовірності та об`єктивності відомостей щодо підтвердження числових значень митної вартості, а саме: відсутність у товаросупровідних документах умов поставки; відсутність документів на підтвердження понесення витрат на транспортування та страхування товару; відсутність відомостей щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження числових складових митної вартості позивачу було запропоновано надати додаткові документи. Втім, надані додаткові документи також не підтверджували об`єктивно та достовірно заявлену митну вартість, в зв`язку з чим митницею правомірно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, який ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Позивачем подано заперечення на відзив, в якій наведено аргументи, аналогічні обґрунтуванням позовної заяви.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛВАРА ФІШ», ідентифікаційний код 41785612, місцезнаходження: 08623, Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 49-Б, зареєстроване як юридична особа 06.12.2017, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0004736.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛВАРА ФІШ» (Виконавець) та I.Schroeder KG. (GmbH & Co) (Замовник), укладено зовнішньоекономічний контракт від 31.07.2018 №SCH-3107/2018 згідно якого предметом є виконання робіт з виготовлення продукції з давальницької сировини замовника (переробка давальницької сировини). Виконавець зобов`язується приймати давальницьку сировину, а саме рибопродукти та морепродукти (пункт 1.1 контракту).

Контрактом поміж іншого встановлено, що: замовник залишається власником переданої давальницької сировини та виробленої продукції. Під час передачі давальницької сировини перехід права власності на неї не відбувається (пункт 1.2); сторони визначили, що право власності на відходи від виробництва, а також палети та інші пакувальні матеріали від поставок давальницької сировини передаються виконавцю на безкоштовній основі. Валюта митного очищення відходів переробки - долар США (пункт 1.4); поставка давальницької сировини здійснюється замовником в пункт призначення: Україна, Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка (у відповідності до Інкотермс 2000/2010 року) (пункт 4.1); давальницька сировина має бути відвантажена в упаковці, яка відповідає характеру товару та забезпечує його зберігання (пункт 4.2).

На виконання умов зазначеного контракту товариством з обмеженою відповідальністю «АЛВАРА ФІШ» ввезено на митну територію в митному режимі переробки товар (лосось охолоджений, патраний, з головою, без харчових добавок та приправ, без теплової та кулінарної обробки, не консервований, без ГМО, про що оформлено митні декларації від 22.08.2018 №UA125250/2018/809044, від 27.08.2018 №UA125250/2018/809171, від 17.08.2018 №UA125250/2018/808681 та від 20.08.2018 №UA125250/2018/808905.

В подальшому замовником виставлено виконавцю проформи-інвойси: від 09.08.2019 №SCH29/2019 на суму 99,32 доларів США, найменування товару - відходи лосося не для споживання людиною (голова, хребти, кістки, ребра, шкіра, плавники), вага нетто - 4966,00 грн., вага нетто - 5056,00 грн., ціна - 0,02 дол. США/кг; від 09.08.2019 №SCH33/2019 на суму 107,54 доларів США, найменування товару - відходи лосося не для споживання людиною (голова, хребти, кістки, ребра, шкіра, плавники), вага нетто - 5377,00 грн., вага нетто - 5482,00 грн., ціна - 0,02 дол. США/кг; від 27.09.2019 №SCH34/2019 на суму 101,94 доларів США, найменування товару - відходи лосося не для споживання людиною (голова, хребти, кістки, ребра, шкіра, плавники), вага нетто - 5097,00 грн., вага нетто - 5187,00 грн., ціна - 0,02 дол. США/кг; від 27.09.2019 №SCH32/2019 на суму 107,26 доларів США, найменування товару - відходи лосося не для споживання людиною (голова, хребти, кістки, ребра, шкіра, плавники), вага нетто - 5363,00 грн., вага нетто - 5468,00 грн., ціна - 0,02 дол. США/кг.

ТОВ «АЛВАРА ФІШ» подано до митного органу UA125250 митні декларації: від 26.09.2019 ІМ40АА №UA125250/2019/810682 з метою митного оформлення товару, який поставляється згідно інвойсу від 09.08.2019 №SCH29/2019; від 26.09.2019 ІМ40АА №UA125250/2019/810680 з метою митного оформлення товару, який поставляється згідно інвойсу від 09.08.2019 №SCH33/2019; від 04.10.2019 ІМ40АА №UA125250/2019/810997 з метою митного оформлення товару, який поставляється згідно інвойсу від 27.09.2019 №SCH34/2019; від 04.10.2019 ІМ40АА №UA125250/2019/810996 з метою митного оформлення товару, який поставляється згідно інвойсу від 27.09.2019 №SCH32/2019.

За допомогою засобів електронного зв`язку, декларанта повідомлено, що: «за результатами опрацювання документів, поданих разом з митною декларацією, встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. Зокрема, розділом 4 контракту передбачено, що поставка здійснюється згідно з Інкотермс 2000/2010, однак, за МД відповідно до рахунку-проформи товар поставляється на безоплатній основі, не визначені умови поставки в залежності від яких формується ціна товару, що унеможливлює перевірку включення всіх витрат (складових митної вартості). Отже, відповідно до статті 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.».

На підставі вимог статей 53, 54 Митного кодексу України повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за наявності), а саме:- копії митної декларації країни відправлення; - відповідну бухгалтерську документацію; - висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вимог контролюючого органу декларантом подано відповідні листи в яких зазначено, що товар, поданий до митного оформлення згідно митних декларацій №UA125250/2019/810682, №UA125250/2019/810680, №UA125250/2019/810997, №UA125250/2019/810996, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території та які згідно статті 157 Митного кодексу України підлягають поміщенню в цьому стані у відповідний митний режим до закінчення строку переробки товарів. Також, у листах зазначено, що відходи переробки, які декларуються згідно вказаних митних декларацій, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 31.07.2018 №SCH-3107/2018 передаються виконавцю на безоплатній основі та їх вартість зазначається виключно для цілей митного оформлення згідно умов Митного кодексу України.

Київською митницею ДФС прийняті рішення №UA125250/2019/610159/1 від 26.09.2019, №UA125250/2019/610160/1 від 26.09.2019, №UA125250/2019/610164/1 від 04.10.2019, №UA125250/2019/610163/1 від 04.10.2019 про коригування митної вартості та відмовлено позивачу в митному оформленні (випуску) товару, у зв`язку з чим оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125250/2019/00283 від 26.09.2019, №UA125250/2019/00284 від 26.09.2019, №UA125250/2019/00291 від 04.10.2019, №UA125250/2019/00290 від 04.10.2019.

Вважаючи протиправними рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся з позовом до суду про їх оскарження.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Основним нормативним актом, що регламентує питання митної справи, є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: - декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга). У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (пункти 1-8 частини третьої). У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта).

Згідно статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу(частина друга). За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя). Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: - упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; - проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; - звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; - застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина п`ята). Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста).

За висновком суду, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Відповідно до частини першої статті 75 Митного кодексу України, митний режим імпорту може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, а також до продуктів переробки товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території.

Згідно приписів частини першої статті 147 Митного кодексу України, переробка на митній території - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови подальшого реекспорту продуктів переробки.

Статтею 157 Митного кодексу України визначено, що залишки або відходи, що утворилися в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів і мають господарську цінність та/або можуть бути утилізовані, підлягають поміщенню в цьому стані у відповідний митний режим до закінчення строку переробки товарів (частина перша).

За бажанням декларанта або уповноваженої ним особи залишки або відходи, зазначені в частині першій цієї статті, можуть декларуватися за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД, за умови, що цьому коду відповідає найбільша ставка мита. Якщо до окремих товарів, які входять до зазначеної партії, застосовуються передбачені законом заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, такий спосіб декларування не звільняє декларанта від додержання зазначених заходів щодо цих товарів (частина друга).

Інші відходи, ніж зазначені в частині першій цієї статті, з дозволу митного органу підлягають видаленню відповідно до законодавства України до закінчення строку переробки товарів (частина третя).

Під час судового розгляду судом встановлено, що в результаті переробки на митній території України товарів (лосось охолоджений, патраний, з головою, без харчових добавок та приправ, без теплової та кулінарної обробки, не консервований, без ГМО), ввезених в митному режимі переробки, позивачем з метою митного оформлення відходів переробки подано до митного оформлення митні декларації №UA125250/2019/810682, №UA125250/2019/810680, №UA125250/2019/810997, №UA125250/2019/810996.

При цьому, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України документи, які були подані позивачем до митного оформлення, а саме: митні декларації №UA125250/2019/810682, №UA125250/2019/810680, №UA125250/2019/810997, №UA125250/2019/810996, зовнішньоекономічний контракт від 31.07.2018 №SCH-3107/2018, проформи-інвойси від 09.08.2019 №SCH29/2019, від 09.08.2019 №SCH33/2019, від 27.09.2019 №SCH34/2019, від 27.09.2019 №SCH32/2019, ветеринарні свідоцтва, технологічні карти переробки, експортні декларації країни відправлення, не містять у собі будь-яких розбіжностей чи недостовірних відомостей. За висновком суду, вказаних документів було достатньо для цілей митного оформлення.

Водночас, у оскаржуваних рішеннях відповідачем зазначено розбіжності, які, на його думку, ставлять під сумнів достовірність заявленої декларантом митної вартості та не дають можливості визнати заявлену митну вартість товарів за першим методом.

Суд зазначає, що такі висновки відповідача не свідчать про наявність розбіжностей, які ставлять під сумнів правильність визначення митної вартості.

Так, контролюючим органом залишено поза увагою той факт, що за митними деклараціями №UA125250/2019/810682, №UA125250/2019/810680, №UA125250/2019/810997, №UA125250/2019/810996 здійснювалось митне оформлення відходів, які утворилися у результаті переробки товару на давальницьких умовах, який ввезено на митну територію України у встановленому порядку з дотриманням митних формальностей, що підтверджується митними деклараціями від 22.08.2018 №UA125250/2018/809044, від 27.08.2018 №UA125250/2018/809171, від 17.08.2018 №UA125250/2018/808681 та від 20.08.2018 №UA125250/2018/808905.

Відтак, вартість упаковки, транспортні витрати щодо відходів вже включено до складу давальницької сировини, оскільки такі відходи утворилися в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів.

Відсутність відомостей щодо умов поставки та страхування, також жодним чином не впливає в даному випадку, на задекларовану вартість відходів, оскільки відходи є продуктом переробки давальницької сировини. При цьому умови поставки давальницької сировини визначено зовнішньоекономічним контрактом, відповідно, відходи, які залишаються у власності позивача після переробки сировини, не потребують транспортування та страхування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів та відомостей, поданих декларантом контролюючому органу разом з митними деклараціями №UA125250/2019/810682, №UA125250/2019/810680, №UA125250/2019/810997, №UA125250/2019/810996, у оформленні яких відповідачем було відмовлено.

Як убачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів контролюючим органом визначено інші митні декларації у форматі - дата та номер митної декларації.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина перша). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта). У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу(частина п`ята). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста).

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (пункти 1-4).

Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З оскаржуваних рішень убачається, що підставою для застосування резервного методу слугували встановлені контролюючим органом розбіжності в документах, які судом спростовано та визнано необґрунтованими. Крім того, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В порушення наведених норм Митного кодексу України, оскаржувані рішення не містять: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов їх поставки. Відповідачем не зазначено, митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішень Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA125250/2019/610159/1 від 26.09.2019, №UA125250/2019/610160/1 від 26.09.2019, №UA125250/2019/610164/1 від 04.10.2019, №UA125250/2019/610163/1 від 04.10.2019, тому вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України встановлено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

З огляду на визнання протиправними рішень Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA125250/2019/610159/1 від 26.09.2019, №UA125250/2019/610160/1 від 26.09.2019, №UA125250/2019/610164/1 від 04.10.2019, №UA125250/2019/610163/1 від 04.10.2019 та встановлення під час судового розгляду відсутності перешкод для митного оформлення товарів за митними деклараціями №UA125250/2019/810682, №UA125250/2019/810680, №UA125250/2019/810997, №UA125250/2019/810996, підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправними та скасування карток відмови Київської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125250/2019/00283 від 26.09.2019, №UA125250/2019/00284 від 26.09.2019, №UA125250/2019/00291 від 04.10.2019, №UA125250/2019/00290 від 04.10.2019.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини та положення проаналізованого законодавства, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 11926,00 грн. (платіжне доручення від 08.04.2020 №1618), відтак на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11926,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Київської митниці Держмитслужби.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA125250/2019/610159/1 від 26.09.2019, №UA125250/2019/610160/1 від 26.09.2019, №UA125250/2019/610164/1 від 04.10.2019, №UA125250/2019/610163/1 від 04.10.2019.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС №UA125250/2019/00283 від 26.09.2019, №UA125250/2019/00284 від 26.09.2019, №UA125250/2019/00291 від 04.10.2019, №UA125250/2019/00290 від 04.10.2019.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВАРА ФІШ» судові витрати в розмірі 11926,00 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять шість грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Київської митниці Держмитслужби.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «АЛВАРА ФІШ» (ідентифікаційний код 41785612, місцезнаходження: 08623, Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 49-Б).

Відповідач - Київська митниця Держмитслужби (ідентифікаційний код 43337359, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-А).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 16 вересня 2020 року.