Справа № 420/4265/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4265/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача - Вантік Н.М. - за ордером

від відповідача - Жукова Т.О. - за витягом

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» (, місцезнаходження: 67840, Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів,1) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 квітня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 20 травня 2020 року надійшла позовна заява Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» (, місцезнаходження: 67840, Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів,1) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул.. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 квітня 2020 року.

Ухвалою від 21 травня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки акт № 15-32-05-06/34815365 від 06.03.2020 року, за результатами якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення не містить доказів порушення позивачем норм податкового законодавства.

Так, позивач зазначив, що під час проведення перевірки були надані всі належним чином складені та оформлені первинні бухгалтерські документи, банківські виписки, регістри бухгалтерського обліку по рахункам, які підтверджують реальність господарських відносин позивача з ТОВ «Релізпроект» та суми податку на додану вартість, включені позивачем до податкового періоду, що перевірявся, підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Таким чином, позивач вважає, що сформував податковий кредит з урахуванням положень ст. 198 ПК України, який містить заборону включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг) не підтверджених зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Також, позивач зазначив, що в акті перевірки відсутні будь-які зауваження перевіряючих до наданих позивачем документів, відповідач не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у первинних документах, а також не зазначив про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства.

Таким чином, позивач зазначив, що посилання відповідача у акті перевірки на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій є безпідставним, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а тому висновки податкового органу про порушення позивачем норм Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

До суду 05 червня 2020 року (вхід. №21721/20) від відповідача Головне управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що в ході дослідження проведених обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» господарських операцій встановлено, що фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством, а тому для підтвердження бухгалтерського обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Позивач, в свою чергу, надав відповідь на відзив (вхід №23474/20 від 18.06.2020 року), відповідно до якого позивач наполягав на задоволенні своїх позовних вимог.

Відповідач не надав суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 14 липня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів до 19 серпня 2020 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 14 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09 вересня 2020 року на 15 годину 00 хвилин.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення представників учасників справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельне товариства «Гарантія Успіху» зареєстровано 22.12.2006 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій №1 001783 (Т.1,а.с.17-18).

Одними із основних видів діяльності позивача є комплексне обслуговування об`єктів (81.10).

Відповідно до п.2.2 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельне товариства «Гарантія Успіху», основним завданням Позивача є будівництво багатоквартирного жилого будинку (будинків), експлуатація та управління цим будинком (будинками), представництво та захист прав і законних інтересів членів Кооперативу у державних та місцевих органах влади, громадських та інших об`єднаннях, установах та організаціях, надання членам Кооперативу допомоги та підтримки (а.с. 19-32, т. 1).

Так, суд встановив, що на підставі проектної документації Позивач здійсняє будівництво житлового комплексу, розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1. Вказаний житловий комплекс складається з 7 (семи) багатоквартирних житлових будинків, 3 (три) з яких за період з 2013 по 2018 роки було побудовано, здано в експлуатацію та передано у власність інвесторам. Будівництво 4-х поверхового житлового будинку з мансардою (4-та черга) за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1 здійснюється на підставі рішення Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району № 500-VII від 21.11.2016 року (додаток 14), Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих Управлінням містобудування та архітектури від 12.12.2016 року (додаток 16), Декларації про початок виконання будівельних робіт зареєстрованої Департаментом ДАБІ к Одеській області 06.04.2017 року (додаток 15) та було розпочато у грудні 2018 року.

Також, суд встановив, що з січня 2019 року будівельні роботи виконуються, у тому числі, ТОВ «РЕЛІЗПРОЕКТ».

Суд встановив, що на підставі направлень, виданих ГУ ДПС в Одеській області, 21.02.2020 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість із контрагентом-постачальником ТОВ «Релізпроект» за період з 01.05.2019 року по 31.08.2019 року, за наслідками якої складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки» № 190/15-32-05-06/34815365 від 06.03.2020 року (Т. 1, а.с. 40-65).

Відповідно до висновків акту перевірки № 190/15-32-05-06/34815365 від 06.03.2020 року встановлено порушення п. 44 .1 ст. 44, п. 198.1 п. 198. 3 ст. 198 ПК України, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 Декларації), який переноситься до рядка 16.1 Декларації наступного звітного періоду всього на 757 327 грн., в.т.ч: травень 2019 року на суму 201 860 грн.; червень 2019 року на суму 218 622 грн.; липень 2019 року на суму 175 000 грн.; серпень 2019 року на суму 161 845 грн.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки (Т.1, а.с.66-69).

ГУ ДПС в Одеській області листом «Про розгляд заперечень» від 03.04.2020 року вих. №6359/10/15-32-05-06-07 повідомило позивача про те, що висновки акту перевірки залишаються без змін, а заперечення без задоволення (Т.1, а.с. 70-93).

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.04.2020 року, відповідно до якого зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2019 року в розмірі 757327 грн. (а.с.96).

Судом досліджені копії первинних документів щодо взаємовідносин Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельне товариство «Гарантія Успіху» та ТОВ «Релізпроект», які були надані контролюючому органу під час проведення перевірки, договори, укладені ТОВ «Релізпроект» з субпідрядниками, акти виконаних робіт з субпідрядниками (а.с. 170-194, т.2) та податкові накладні, які виписані контрагентами позивача та зареєстровані в Реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представників сторін та, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Позивач не погоджується по суті виявлених порушень за результатами проведеної перевірки.

Так, в акті перевірки зазначено, що за період травень-серпень 2019 року ОК «ЖБТ «Гарантія Успіху» задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 1 892 589 грн. та перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період травень-серпень 2019 року встановлено його завищення на загальну суму 757 326, в т.ч., за періоди травень 2019 року на суму 251859,7 грн.; червень 2019 року на суму 168 622,26 грн.; липень 2019 року на суму 175 000 грн.; серпень 2019 року на суму 161 844,51 грн.

Перевіркою встановлено, що для виконання будівельних робіт Позивач уклав з ТОВ «РЕЛІЗПРОЕКТ», наступні договори: Договір №24/1 від 24.01.2019 року, відповідно до якого Підрядник зобов`язується на замовлення Замовника на свій ризик виконати комплекс робіт по будівництву 4-х поверхового будинку з мансардою за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1, а Замовник надати Підряднику будівельний майданчик та передати проектну та технічну документацію, прийняти від Підрядника роботи та оплатити їх. Роботи по цьому договору виконуються з матеріалів Замовника, якщо інше не передбачено додатками до цього Договору. Строк виконання Робіт-до 31 грудня 2019 року. Договірні ціна становить - 4 310 405 грн. з ПДВ., в т.ч. ПДВ - 718 400,83 грн. Оплата за Договором здійснюється наступним чином: 1 етап - Замовник протягом трьох робочих днів з моменту підписання цього Договору здійснює передплату у розмірі - 431 040,50 грн. - Наступні етапи - Замовник протягом трьох робочих днів з моменту підписання актів прийому-передачі робіт здійснює, розрахунок шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підрядника.

Відповідно до п. 2. 8 цього Договору, замовник на протязі 5 календарних днів після надіслання йому повідомлення зобов`язаний прийняти виконані роботи та підписати акт приймання-передачі виконаних робіт та згідно з п. 2.9 договору, якщо замовник ухиляється від підписання акту приймання-передачі у встановленому поряду на протязі 10 календарних днів то він вважається підписаним з моменту надсилання Підрядником екземпляру акту приймання-передачі засобами поштового зв`язку на юридичну адресу Замовника.

Відповідно до п.4.3 цього договору, Підрядник має право долучати до виконання цього Договору третіх осіб (субпідрядників) за письмовим погодженням із Замовником.

01 липня 2019 року між ТОВ «РЕЛІЗПРОЕКТ» та ТОВ «ЖБТ «Гарантія Успіху» укладено аналогічний договір № 01/07 від 01.07.2019 року, відповідно до якого Підрядник зобов`язався на замовлення Замовника на свій ризик виконати та здати йому в строк комплекс робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку Секція Б1,Б2,БЗ за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів, а Замовник зобов`язується прийняти від Підрядника Роботи та оплатити їх. Робити по цьому договору виконуються з матеріалів Замовника, якщо інше не передбачено додатками до цього Договору: Строїв виконання Робіт - до 31 грудня 2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що на підтвердження виконання зазначених договорів, позивачем було надано до перевірки та до суду копії вищезазначених договорів, податкових накладних, договірну ціну, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень, червень, липень, серпень 2019 року, акти виконаних будівельних робіт за травень, липень серпень 2019 року, підсумкову відомість ресурсів, акти списання товарів, платіжне доручення про оплату послуг за будівельно- монтажні роботи, накладні на переміщення, оборотно-сальдову відомість по рахункам.

Також, позивачем надано договір про надання послуг будівельної техніки від 01 червня 2018 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОК ЖБТ «Гарантія Успіху», ТОВ «ОЛЕСУБК», відповідно до якого Власник зобов`язується надати, а Виконавець виконати послуги Замовнику з надання будівельної техніки, а саме: баштовий кран КБ - 308 зав. N 701, 1988 р.в., висота підйому при горизонтальній стрілі - 32 м., відповідно до п. 1.2 договору, місцем експлуатації спецтехніки є будівельний об`єкт Замовника, який розташований за адресою: Одеська обл., с. Молодіжне, вул. Новоселів 1 (Т.2, а.с. 75-80); договір про надання охоронних послуг №1-18 від 01 травня 2018 року, укладений між ТОВ «Укрохрансервіс» та ОК «ЖБТ «Гарантія Успіху» щодо охорони майна та матеріальних цінностей на будівельному майданчику, який розташований за адресою: Одеська обл., с. Молодіжне, вул. Новоселів 1 (Т.2, а.с.82-85), договір про надання охоронних послуг №339-19ф від 01 червня 2019 року, укладений між ПП «Олімп-Юг» та ОК «ЖБТ «Гарантія Успіху» та договір про надання послуг № 61 від 05 червня 2019 року щодо надання послуг зі збору, ввезення та утилізації (захоронення) відходів змішаних будівництва та знесення будівель і споруд, глини, вибілюючої жирної і порошків фільтрувальних, відходів виробничо-технологічних, одягу захисного, зношеного або зіпсованого, відходів комунальних (міських) змішаних, в т.ч сміття з урн шламу від очищення вод стічних неспецифічних промислових відходів очищення насіння, лушпиння, макухи (шроту) і залишків твердих інших від переробки сировини рослинної і інших відходів не вище 4 класу небезпеки (Т.2, а.с. 90-93).

Окрім того, суд встановив, що Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району VII скликання XV сесії прийнято рішення № 500-VII від 21 листопада 2016 року «Про затвердження детального плану території земельної ділянки, що перебуває у довгостроковій оренді у ОК «ЖБТ «Гарантія Успіху» для розташування багатоквартирних жилих будинків, будівництва мереж і споруд інженерного та інших об`єктів загального користування за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1 (Т.1, а.с. 98-99).

Також, суд встановив, що у позивача наявна Декларація про початок виконання будівельних робіт на багатоквартирний 4-х поверховий житловий будинок з мансардою, секції Б1, Б 2, Б3 за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район. на території Молодіжненської сільської ради с. Молодіжне, вул. Новоселів (Т.1, а.с. 100-104), містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки с. Молодіжне, вул. Новоселів на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (Т.1, а.с. 105-109).

Також суд встановив, що ТОВ «Релізпроект» видана ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 17.01.2018 року № 2-Л на господарську діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками (а.с. 110-111, т.1).

Суд встановив, що відповідач, обґрунтовуючи відсутність реальних господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «Релізпроект» посилається на те, що з метою встановлення реальності виконання робіт (послуг) в ході документальної перевірки було використано інформацію з Інформаційно-аналітичні системи ДПС України та регіонального рівня, згідно з яких було встановлено, що ТОВ «Релізпроект» не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням наявних трудових ресурсів, часу, територіальної віддаленості, оперативності проведення робіт, оскільки в ході проведення перевірки було встановлено недостатня кількість працюючих ТОВ «Релізпроект», згідно з актів приймання виконаних будівельних робіт та обсягів виконаних робіт, що мітяться у вищевикладених актах приймання виконаних будівельних робіт, також неможливо становити складських приміщень, будівель, споруд, майданчиків для зберігання ТМЦ, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, машин, механізмів та обладнання, завантажувально- розвантажувальних робіт, транспорту, будь-яких матеріалів (сировини) та товарних запасів, необхідних для ведення господарської діяльності.

За результатами дослідження доказів у справі, щодо вищенаведеного посилання відповідача на дані Інформаційно-аналітичної системи ДПС України, суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 04.09.2018 року по справі №818/1249/17, суд зазначив: Суд визнає, що сумніви або припущення у будь-якому випадку не можуть бути доказами податкового правопорушення, прийнятним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що припущення відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідних кадрів та основних фондів, а також розсуд можливості виконання ними певних видів діяльності не є доказами в межах податкових правовідносин. Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати ними (контрагентами) податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування податкового зобов`язання поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Таким чином, суд доходить висновку, що предметом дослідження контролюючим органом під час перевірки мають бути первинні документи.

Суд встановив, що контролюючим органом не проведена зустрічна перевірка ТОВ «Релізпроект».

Втім посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.07.2018 року у справі № 817/1339/17 (п. 19).

У свою чергу, оцінюючи надані позивачем первинні документи за правовідносинами з ТОВ «Релізпроект», суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, будь-які документи мають силу первинних лише в разі здійснення господарської операції та можуть братися для підтвердження даних податкового обліку.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до вимог п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Суд зазначає, що стан виконання податкових обов`язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить не волевиявлення осіб у вигляді цивільно-правового правочину, а фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв`язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов`язують формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування та податкового кредиту з фактом придбання товарів з метою використання в господарській діяльності.

Отже, вирішальним значенням при вирішенні питання щодо формування платником податку витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту має значення не те, які зобов`язання сторони обумовили договором, а те, що вчинив платник податків. З позицій оподаткування не має значення чи має в господарській операції дефект волевиявлення сторін правочину, а має значення господарська операція, що вчинена платником, яка і має бути предметом аналізу в податковому спорі.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 цієї статті ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 статті 198 ПК України).

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, у податковому обліку господарські операції та витрати за ними мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат. Податковий кредит має бути обов`язково підтверджений податковою накладною.

Отже, право платника податків на збільшення валових витрат та на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів (та/або будування, спорудження останніх), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами.

Водночас, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів виключно у разі фактичного здійснення платником податків господарської операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, а тому не можуть бути підставою для врахування фінансових показників господарської операції в податковому обліку платника. Це однаковою мірою стосується як витрат із податку на прибуток, так і сум податкового кредиту з ПДВ.

У разі фактичного здійснення господарської операції певні недоліки, допущені в первинних документах, не є безумовною підставою для їх оцінки такими, що вони не є підставою для ведення платником податків податкового обліку, за умови, що в своїй сукупності ці документи складають цілісну картину господарської операції, факт здійснення якої не викликає сумнів.

При цьому вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту/витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року по справі №804/12339/13-а.

Дослідивши надані позивачем первинні документи, які були надані контролюючому органу під час перевірки, враховуючи вищевикладені норми матеріального права та висновки Верхового Суду щодо застосування вказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку, що позивачем до матеріалів справи надано сукупність первинних та інших документів, які в умовах звичайної ділової практики супроводжують та підтверджують фактичне вчинення платником податків господарських операцій, зокрема: договір, накладні, платіжні доручення, акти виконаних робіт, договірну ціну, довідки про вартість виконаних робіт, які у сукупності не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення підприємством господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) чи їх невідповідності з господарською діяльністю позивача (неспеціалізована оптова торгівля), та не свідчать про відсутність у позивача підстав для формування задекларованих позивачем податкових вигод у вказаному періоді.

Аналізуючи складені між позивачем та його контрагентом первинні документи, що долучені до матеріалів справи, суд зазначає, що ці документи відповідають положенням законодавства та містять всі обов`язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують реальний рух активів, зміну зобов`язань та капіталу позивача.

Враховуючи те, що основним видом діяльності позивача є комплексне обслуговування об`єктів та будівництво, суд вважає, що здійснення будівельних робіт пов`язані з господарською діяльністю позивача, на час укладання договорів, контрагент позивача був платниками ПДВ згідно з чинного законодавства та належним чином зареєстрованим у Єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Окрім того, суд встановив, що у ТОВ «Релізпроект» наявна ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції від 17 січня 2018 року №2-Л про провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.

Умовами договору, укладеними позивачем з ТОВ «Релізпроект» передбачено право Підрядника долучати до виконання цього Договору третіх осіб (субпідрядників) за письмовим погодженням із Замовником. На підтвердження тому, що до виконання робіт були долучені субпідрядники, позивачем надані суду копії відповідних договорів, акти виконаних робіт з субпідрядниками (а.с. 170-194, т.2).

Таким чином, наведені докази спростовують доводи контролюючого органу щодо відсутності достатньої кількості трудових ресурсів у ТОВ «Релізпроект».

У свою чергу, посилання контролюючого органу в акті перевірки на те, що субпідрядники не мали виробничої потужності та трудові ресурси для виконання робіт, відхиляються судом, оскільки суду не надано доказів щодо перевірки первинних документів цих підприємств.

Також з пояснень представника позивача, суд встановив, що на об`єкті будівництва одночасно працювали не тільки ТОВ «Релізпроект».

У свою чергу, доводи відповідача щодо неможливості становити складських приміщень, будівель, споруд, майданчиків для зберігання ТМЦ, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, машин, механізмів та обладнання, завантажувально- розвантажувальних робіт, транспорту, будь-яких матеріалів (сировини) та товарних запасів, необхідних для ведення господарської діяльності, спростовуються наданими позивачем копіями договорів, а саме: договору про надання послуг будівельної техніки від 01 червня 2018 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОК ЖБТ «Гарантія Успіху», ТОВ «ОЛЕСУБК», відповідно до якого Власник зобов`язується надати, а Виконавець виконати послуги Замовнику з надання будівельної техніки, а саме: баштовий кран КБ - 308 зав. N 701, 1988 р.в., висота підйому при горизонтальній стрілі - 32 м., відповідно до п. 1.2 договору, місцем експлуатації спецтехніки є будівельний об`єкт Замовника, який розташований за адресою: Одеська обл., с. Молодіжне, вул. Новоселів 1 (Т.2, а.с. 75-80); договору про надання охоронних послуг №1-18 від 01 травня 2018 року, укладений між ТОВ «Укрохрансервіс» та ОК «ЖБТ «Гарантія Успіху» щодо охорони майна та матеріальних цінностей на будівельному майданчику, який розташований за адресою: Одеська обл., с. Молодіжне, вул. Новоселів 1 (Т.2, а.с.82-85), договору про надання охоронних послуг №339-19ф від 01 червня 2019 року, укладений між ПП «Олімп-Юг» та ОК «ЖБТ «Гарантія Успіху» та договір про надання послуг № 61 від 05 червня 2019 року щодо надання послуг зі збору, ввезення та утилізації (захоронення) відходів змішаних будівництва та знесення будівель і споруд, глини, вибілюючої жирної і порошків фільтрувальних, відходів виробничо-технологічних, одягу захисного, зношеного або зіпсованого, відходів комунальних (міських) змішаних, в т.ч сміття з урн шламу від очищення вод стічних неспецифічних промислових відходів очищення насіння, лушпиння, макухи (шроту) і залишків твердих інших від переробки сировини рослинної і інших відходів не вище 4 класу небезпеки (Т.2, а.с. 90-93).

Також суд встановив, що податкові накладні, які виписані контрагентом позивача, були належним чином зареєстровані в Реєстрі податкових накладних.

У свою чергу, відповідачем не надано жодних належних доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагента позивача об`єктивної неможливості здійснення господарської діяльності з виконання робіт та спростування вищенаведених доводів позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, суд вважає, що відповідачем неправомірно зроблено висновок про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, а тому податкове повідомлення-рішення № від 07 квітня 2020 року є протиправним та позовні вимоги позивача належать задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У постанові від 09 жовтня 2019 року по справі №817/1737/17 колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що колегія суддів погоджується з доводами скаржника щодо помилкового віднесення вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення № (яким позивачу зменшено на ,00 грн. від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік) до майнової та стягнення у зв`язку з цим з ПАТ «Рівнеазот» судових витрат у розмірі більшому, ніж це передбачено Законом.

Таким чином, вимоги про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 квітня 2020 року про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту є вимогою немайнового характеру.

Тому, з огляду на те, що позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 2102 грн., саме така сума належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до п. 1 ч.1. ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» (, місцезнаходження: 67840, Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів,1) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 квітня 2020 року,- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) № від 07 квітня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5, ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» (, місцезнаходження: 67840, Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів,1) судовий збір в розмірі 2102 грн. грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 21» вересня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.