Справа № 380/5437/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5437/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» про скасування постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» про скасування постанови Головного Управління Держпраці у Київській області №11/28-04/12 від 22 червня 2020 року про накладення на Дочірнє підприємство «ЛПП Україна» Акціонерного Товариства «ЛПП» штрафу в сумі 918000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 червня 2020 року Головним Управлінням Держпраці у Київській області на підставі направлення на проведення перевірки №11/28/02 від 09 червня 2020 року, яке видано на підставі Наказу від 25 травня 2020 року №1380 у магазині позивача проведено планову виїзну перевірку, щодо характеристик продукції (планова перевірка засобів індивідуального захисту - згідно даних зазначених на сторінці 1 пункту 2 Журналу реєстрації перевірок). Строк проведення перевірки з 10.06.2020 року по 12.06.2020 року. Предмет перевірки: засоби індивідуального захисту (сонцезахисні окуляри). За результатами вищезгаданої перевірки 12 червня 2020 року складено Протокол №11/28-04/11 «про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та Акт перевірки, на підставі якого винесено Постанову про накладення штрафу №11/28-04/12 від 22 червня 2020 року, в якій вказано, що позивач порушив вимоги пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» і до нього застосовується штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожен артикул продукції (18 артикулів) у сумі 918000,00 (дев`ятсот вісімнадцять тисяч 00 копійок) гривень. Позивач зазначає, що згідно Секторального плану державного ринкового нагляду на 2020 рік, Державної служби України з питань праці, затвердженого головою держпраці Р.Чернегою у 2020 році затверджено план здійснення ринкового нагляду та план здійснення контролю продукції. Підпункт 5 пункту 1 Секторального плану зазначає, що протягом року проводиться ринковий нагляд засобів індивідуального захисту на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 року №761 «Про затвердження Технічного регламенту засобів індивідуального захисту», Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №771 «Про затвердження Технічного регламенту засобів індивідуального захисту» (набирає чинності 30.08.2020). Відповідно до Постанови №1069 від 28 грудня 2016 року «Про затвердження переліку видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд», Держпраці станом на дату перевірки уповноважене перевіряти лише: прості посудини високого тиску (пункт 8 Постанови); ліфти і компоненти безпеки для ліфтів (пункт 9 Постанови); обладнання та захисні системи, призначені для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах (пункт 14 Постанови). Позивач вказує, що підпункт 2 пункту 2 (план здійснення контролю продукції) Секторального плану зазначає виключний перелік (артикули, моделі, марки) окулярів захисних, які підпадають під контроль продукції і в даному переліку немає жодного засобу індивідуального захисту, реалізацію якого здійснює магазин Позивача. Відтак позивач переконаний, що відповідач без належних у нього повноважень, всупереч нормам чинного законодавства України, здійснив перевірку магазину позивача, щодо характеристик продукції, яка у свою чергу є неправомірною та результати якої повинні бути скасовані, як такі, що оформлені з порушенням законодавства України. Також позивач зазначає, що Постанова видана відповідачем за порушення за які накладається штраф згідно пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Пункт 2 частини 2 статті 44 вказаного закону передбачає, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: «введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Водночас частина 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» зазначає, що орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Стверджує, що 27 червня 2020 року позивач на свою адресу отримав Лист №11/3/20/9115 від 24.06.2020 в якому відповідач до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів надіслав проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам. Позивач у свою чергу надіслав лист № 336 від 08.07.2020 на адресу Відповідача, у якому надано підтвердження, щодо усунення формальних невідповідностей (засобів індивідуального захисту: сонцезахисних окулярів) Технічному Регламенту, шляхом проклеювання знаку відповідності на кожну одиницю товару, зазначену у Акті перевірки. Позивач вважає, що у разі винесення такого рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, йому надається строк для його усуненні, і тільки після того, як сплине даний строк визначений відповідачем, і суб`єкт господарювання (у даному випадку позивач) не усуне вказані порушення, до нього можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, які передбачені у пункті 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». На переконання позивача, оскільки при винесенні оскаржуваної Постанови, Головним Управлінням Держпраці у Київській області не дотримано процедури та вимог передбачених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», здійснено перевірку всупереч Секторального плану та Постанови №1069, Постанова про накладення штрафу №11/28-04/12 від 22 червня 2020 року підлягає скасуванню.

Ухвалою від 16.07.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача 05.08.2020 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю. Вказує, що відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону. Відповідно до п.п. 21 п. 4 Положення Про Державну службу України з питань праці затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності. Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи. Відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд. Відповідач вказує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року № 1069 «Про затвердження переліку видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд» діяльність Головного управління поширюється на сфери: засоби індивідуального захисту (захисні та сонцезахисні окуляри, протигази, респіратори, маски зварювальника, захисні каски та шоломи, спеціальний одяг для рентгенологів та інших працівників (одяг і взуття призначене для захисту від хімічних речовин, низьких та високих температур, механічних впливів тощо), засоби захисту від уражень електричним струмом (діелектричні рукавиці, колоші, боти тощо), засоби захисту від падіння з висоти (пояси, канати, троси, карабіни тощо), пристрої для захисту дихальних шляхів, що забезпечують повну ізоляцію від навколишнього природного середовища, зокрема призначені для застосування під водою тощо). Відповідач зазначає, що з аналізу Постанови №1069 від 28.12.2016 року «Про затвердження переліку продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд» Держпраці станом на дату перевірки, уповноважена перевіряти засоби індивідуального захисту (п. 12 Порядку) - сонцезахистні окуляри. Вказує, що Головним управлінням Держпраці у Київській області на підставі наказу від 25.05.2020 року №1380 «Про затвердження плану перевірок характеристик продукції на червень 2020 року» та відповідно до Законів України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», «Про загальну безпечність нехарчової продукції», та на виконання Секторального плану державного ринкового нагляду на 2020 рік, затвердженого Державною службою України з питань праці видано направлення від 09.06.2020 року №11/28/02 на проведення планової виїзної перевірки характеристик продукції засобів індивідуального захисту. Головним управління Держпраці у Київській області під час перевірки позивача встановлено, що відповідно до п. 50, п. 51 Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою КМУ від 27.08.2008 №761 позивачем не нанесений знак відповідності технічним регламентам на сонцезахисних окулярах в кількості 18 артикулів, а відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказує, що Головне управління Держправці у Київській області листом від 15.06.2020 року №11/3/20/8521 повідомило Позивача про проведення розгляду справи, щодо введення в обіг продукцію, що була об`єктом перевірки. Відповідач звертає увагу, що позивачем не оскаржуються в судовому порядку дії відповідача, а саме направлення на проведення перевірки та акт перевірки характеристик продукції, яким було встановлено порушення, отже на даний момент предметом даного спору є саме постанова про накладення штрафу, а направлення, акт та протокол вважаються узгодженими. Відповідач вважає, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту його порушених прав і відповідач не вбачає ознак протиправності в своїх діях, так як під час винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 22.06.2020 №11/28-04/12 діяв на підставі та у спосіб передбачений законодавством України і керувався узгодженими актом та протоколом про виявленні порушення.

Позивач 10.08.2020 подав суду відповідь на відзив у якій зазначає, що відповідач у відзиві не спростував твердження Позивача та аргументи стосовно суті позовних вимог. Зазначає, що відповідач у своєму відзиві не спростовує, а відповідно визнає, що ним складено Постанову про накладення штрафу та застосовано штраф згідно пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», хоча пункт 2 частини 2 статті 44 вищезгаданого закону чітко зазначає, що штраф застосовується за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону). Частина 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», зокрема передбачає, що орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: «...не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом...». У Пункті 2 Розділу І Акту перевірки характеристик продукції від 12 червня 2020 року №11/28-04/03 зазначено виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, а саме: «не нанесений знак відповідності технічним регламентам». Позивач вказує, що відповідач у своєму відзиві не спростував твердження Позивача про те, що Постанова про накладення штрафу від 22 червня 2020 року №11/28-04/12 складена всупереч вимогам зазначених у Законі України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а тому є протиправною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

07.09.2020 від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив у якому відповідач зазначає про виявлені правопорушення та вказує на повідомлення позивача про розгляд справи і правомірне прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Головним управлінням Держпраці у Київській області на виконання Секторального плану державного ринкового нагляду на 2020 рік, затвердженого Державною службою України з питань праці видано направлення від 09.06.2020 року №11/28/02 (а.с.11) на проведення у позивача з 09.06.2020 по 12.06.2020 планової виїзної перевірки характеристик продукції засобів індивідуального захисту.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем 12.06.2020 складено Акт перевірки характеристик продукції №11/28-04/03 (а.с.3-4), яким зафіксовано не нанесення на сонцезахисних окулярах знаку відповідності технічним регламентам (а.с.5-8) та Протокол №11/28-04/11 «про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» (а.с.10).

Головне управління Держправці у Київській області листом від 15.06.2020 року №11/3/20/8521 повідомило позивача про проведення розгляду справи, щодо введення в обіг продукцію, що була об`єктом перевірки (а.с.76).

За результатами розгляду справи та вказаного протоколу відповідачем 22.06.2020 винесено Постанову про накладення штрафу №11/28-04/12 (а.с.12), в якій вказано, що Позивач порушив вимоги пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» і до нього застосовується штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожен артикул продукції (18 артикулів) у сумі 918000,00 (дев`ятсот вісімнадцять тисяч 00 копійок) гривень.

Супровідним листом від 24.06.2020 №11/3/20/9115 (а.с.31) відповідач до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів надіслав проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Позивач надіслав лист № 336 від 08.07.2020 (а.с.34) на адресу відповідача, у якому надано підтвердження, щодо усунення формальних невідповідностей (засобів індивідуального захисту: сонцезахисних окулярів) Технічному Регламенту, шляхом проклеювання знаку відповідності на кожну одиницю товару, зазначену у Акті перевірки.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції згідно преамбули встановлює Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 року № 2735-VI.

Відповідно до абз. 8 ч.1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно з абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.п. 21 п. 4 Положення Про Державну службу України з питань праці затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності.

Згідно з абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи.

З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції.

Органи ринкового нагляду відповідно до ч. з ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Перевірки характеристик продукції відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» перевірки характеристик продукції проводяться у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» на підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

Судом встановлено затвердження Державною службою України з питань праці Секторального плану державного ринкового нагляду на 2020 рік (а.с.13-30), пунктом 5 якого визначено засоби індивідуального захисту.

Відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року № 1069 «Про затвердження переліку видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд» відповідач здійснює державний ринковий нагляд за засобами індивідуального захисту.

Відповідно до Технічного регламенту засобів індивідуального захисту затвердженого Постановою КМ від 27 серпня 2008 р. N 761 під засобом індивідуального захисту (далі - засіб захисту) слід розуміти спорядження, що призначається для носіння користувачем та/або забезпечення його захисту від однієї або кількох видів небезпеки для життя чи здоров`я.

Відповідно до п.2 вказаного регламенту сонцезахисні окуляри відносяться до першої категорії засобів захисту, що мають конструкцію простої складності і призначаються для захисту від сонячного світла.

З урахуванням викладено суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача про відсутність у відповідача повноважень здійснювати державний ринковий нагляд за засобами індивідуального захисту сонцезахисними окулярами.

Судом встановлено, що за наслідками перевірки відповідачем складено акт перевірки у якому зафіксовано не нанесення на сонцезахисних окулярах знаку відповідності технічним регламентам (а.с.5-8).

При цьому позивач допустив представника відповідача до проведення перевірки, а відтак погодився з правомірністю її проведення.

Наказ на проведення перевірки не є предметом оскарження у даній справі оскільки вимоги про визнання його протиправним позивачем не заявлено.

Позивачем також не заперечується виявлене при перевірці порушення щодо не нанесення на сонцезахисних окулярах знаку відповідності технічним регламентам.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі:

- введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначає, що орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність:

- не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом.

Отже виявлене відповідачем порушення у позивача стосовно не нанесення на сонцезахисних окулярах знаку відповідності технічним регламентам є формальною невідповідністю і усунення такого порушення відбувається через вимогу органу ринкового нагляду вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності.

Вчинене позивачем порушення визначене чітко частиною третьою статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та є виключенням для застосування відповідальності відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» де зазначено «(крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону)».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Оскільки виявлене відповідачем порушення у позивача стосовно не нанесення на сонцезахисних окулярах знаку відповідності технічним регламентам є формальною невідповідністю, суд дійшов висновку, що відповідач передчасно та безпідставно виніс постанову про накладення на позивача адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу.

Відповідач виявивши формальну невідповідність (позивачем не було нанесено на сонцезахисних окулярах знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом) мав відповідно до частини 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» невідкладно вимагати від позивача вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності.

І лише у випадку не вжиття позивачем протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності відповідач міг би застосувати до позивача згідно п.3 ч.4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» адміністративно-господарську санкціїю у вигляді штрафу в разі «невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

Судом встановлено, що відповідач Листом №11/3/20/9115 від 24.06.2020 (а.с.31) до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів надіслав проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Також судом встановлено, що позивач надіслав лист № 336 від 08.07.2020 на адресу відповідача, у якому надано підтвердження, щодо усунення формальних невідповідностей (засобів індивідуального захисту: сонцезахисних окулярів) Технічному Регламенту, шляхом проклеювання знаку відповідності на кожну одиницю товару, зазначену у Акті перевірки (а.с.34-56).

Отже позивач усунув виявлене порушення ще до прийняття відповідачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, після отримання проекту такого рішення.

Доказів того, що відповідачем приймалося щодо позивача рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яке у визначений строк позивачем не виконано і за що передбачена відповідальність п.3 ч.4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняте (вчинене) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 13770 грн. (а.с.58), такі судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 262, 294, 295, КАС України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області від 22 червня 2020 №11/28-04/12 про накладення штрафу року.

3. Стягнути на користь Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» (81200, Львівська обл. Перемишлянський р-н., м. Перемишляни, вул. Міжгірська 1, ) з Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10, ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 13770 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят) 00 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 21.09.2020р.

Суддя Коморний О.І.