Справа № 480/5315/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2020 р. Справа № 480/5315/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/5315/19 за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить зобов`язати відповідача знести самочинне будівництво, а саме прибудову до житлового будинку (літ. А-1 згідно з технічним паспортом від 30.03.2018 р. № 6487) та прибудову до сараю (літ. Б згідно з технічним паспортом від 30.03.2018 р. № 6487) по АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 20.12.2019р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
26.02.2020р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.91-93), в якому проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що лише частина однієї стіни навісу, а саме: дизайнерська та будинкова частини, є капітальною, а всі інші споруджені з полегшених матеріалів і конструкцій та не мають фундаменту, передбаченого ДБН для капітального будівництва. Навіс ніяким чином не порушує права ОСОБА_2 , як власника суміжної земельної ділянки та розташованого на ній домоволодіння, а тим більше не суперечить будь-яким суспільним інтересам. Безпосередньо в приписі питання про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, саме, шляхом перебудови з дотриманням цих вимог самочинно реконструйованого позивачем та спорудженого некапітального навісу не ставилось, внаслідок чого її можливість і ставлення відповідача до реалізації такої вимоги позивачем у встановленому законодавством порядку з урахуванням постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03,2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», взагалі не з`ясовувались, а тому в позовній заяві всупереч вимогам цієї постанови щодо перебудови, а саме: щодо можливості відмови відповідача від її здійснення або неможливості відповідної перебудови, взагалі не йдеться.
Ухвалою від 29.07.2020р. підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.152), надіслав клопотання про зупинення провадження у справі до завершення ліквідаційної процедури Державної архітектурно-будівельної інспекції України та встановлення її правонаступника (а.с.154-155).
Ухвалою від 08.09.2020р. у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено.
Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що самочинно збудований ним в 2008 році гараж під літерою «Б2» в установленому законодавством порядку прийнятий в експлуатацію, на підставі чого ним зареєстровано право власності на цей об`єкт нерухомого майна; а навіс між належними йому на праві приватної власності житловим будинком і огорожею з фасадного боку його садиби по АДРЕСА_1 , та суміжною садибою №3 по цій же вулиці згідно з компетентними висновками сертифікованих спеціалістів у сфері будівництва та технічної інвентаризації визнано тимчасовою спорудою.
Вислухавши відповідача, який з`явився у судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 31.05.2018 згідно з направленням для проведення позапланової перевірки від 21.05.2018 № 177 на підставі звернення Лебединської міської ради від 23.04.2018 № 40-1018-1912 у зв`язку зі зверненням ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до виконавчого комітету Лебединської міської ради по питанню відповідності розміщення будівель і споруд на земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 , вимогам Державних будівельних норм України (а.с.13,17,18) головним державним інспектором проведено позапланову перевірку по об`єкту: «Будівництво споруд по АДРЕСА_1 ».
Під час здійснення позапланової перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , на межі з суміжною земельною ділянкою по АДРЕСА_2 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт та будівельного паспорта виконано будівництво прибудови до житлового будинку (літ. А-1 згідно з технічним паспортом від 30.03.2018 № 6487) та будівництво прибудови до сараю (літ. Б згідно з технічним паспортом від 30.03.2018 № 6487), приміщення якого використовується як гараж. Для виконання будівельних робіт була використана цегла, бетонний розчин, камінь, деревина, шифер, чим порушено абз. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», де вказано, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 20.04.2018), згідно з якою право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється та п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 3 466 (в редакції 28.04.2018), відповідно до якого повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим, листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.
За результатами позапланової перевірки, проведеної на підставі направлення для проведення позапланової перевірки № 177 від 21.05.2018, складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 31.05.2018 № 177, протокол про адміністративне правопорушення № 177 та видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт №177 (а.с.20-26,31).
Перевіркою виконання вимог припису № 177 замовника встановлено, що гр. ОСОБА_1 вимоги припису не виконано, а саме: станом на 24.09.2018 в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, інформація про початок виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію відсутня, чим порушено абз.3 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Країни від 23.05.2011 № 553 (в редакції від 10.06.2017), згідно з яким суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та вимоги п. 3 ч. З ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 23.07.2018), відповідно до якого посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.
За результатами позапланової перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 24.09.2019 № 305, протокол про адміністративне правопорушення № 305 та видано повторно припис про усунення порушення вимог законодавства № 305 (а.с.41-48, 52-53).
За результатами розгляду адміністративної справи винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 142 та гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено штраф у сумі 5100 грн.(а.с.57).
Перевіркою виконання вимог припису № 305 замовника встановлено, що гр. ОСОБА_1 вимоги припису не виконав, а саме: в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, інформація про початок виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію відсутня, чим порушено абз.3 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Країни від 23.05.2011 № 553.
За результатами позапланової перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 15.10.2019 № 433 (а.с.66-74).
Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього і воно за рішенням суду підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Частиною 7 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві.
Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VІ дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.
Під проектом слід розуміти залежно від категорії об`єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-ХІV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VІ, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.
Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.
Ця норма також знайшла своє відображення в частині 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
Частиною 2 ст. 38 цього ж Закону встановлено, що у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта.
Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VІ у взаємозв`язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень.
Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, такий орган, наділений контролюючими функціями, видає припис, який є обов`язковим до виконання і може бути оскаржений до суду. Оскільки дії щодо видання припису є публічно-правовими, то й подальше звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта зумовлено правовідносинами публічно-правового характеру.
Звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями вимог законодавства, архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту не своїх приватних прав та інтересів, а прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав, а також з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил.
При цьому звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється ним як суб`єктом владних повноважень на підставі частини першої статті 38 Закону.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, будівництво прибудови до житлового будинку (літ. А-1 згідно з технічним паспортом від 30.03.2018 № 6487) та будівництво прибудови до сараю (літ. Б згідно з технічним паспортом від 30.03.2018 № 6487), приміщення якого використовується як гараж, було здійснено відповідачем на належній йому земельній ділянці, відведеної для відповідної мети; під час проведення позапланових перевірок органом державного архітектурно-будівельного контролю істотного порушення будівельних норм і правил, порушень суспільних інтересів або прав інших осіб встановлено не було.
Натомість, з копії акту перевірки №120 від 03.03.2017р., проведеної відповідно до звернення гр. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до виконавчого комітету Лебединської міської ради по питанню відповідності розміщення будівель і споруд на земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 , вимогам Державних будівельних норм України, слідує, що порушень вимог містобудівного законодавства не виявлено (а.с.15,зворотній бік).
Крім того, збудований ОСОБА_1 гараж під літерою «Б2» в установленому законодавством порядку прийнятий в експлуатацію, на підставі чого ним зареєстровано право власності на цей об`єкт нерухомого майна, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.142-143).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною 2 ст.3 цього ж Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Суд зазначає, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості виключається можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення.
При цьому, суд вважає, що у межах розгляду даної справи адміністративним судом не може надаватись правова оцінка правомірності реєстрації права власності на такий об`єкт, оскільки за умови наявності зареєстрованого права власності на нього, такий спір набуде приватно-правового характеру.
Крім того, враховуючи принцип недоторканості приватної власності, визнати самочинно збудованим такий об`єкт можливо лише за наслідком скасування зареєстрованого права власності у встановленому порядку.
В свою чергу, на думку суду, зазначена контролюючим органом відсутність повідомлення про початок виконання будівельних робіт та будівельного паспорту має досліджуватись судом при перевірці правомірності набуття відповідного права власності.
Також суд відмічає, що у виданому Управлінням ДАБК у Сумській області приписі про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 31.05.2018р. №177 (а.с.31) та приписі №305 від 24.09.2018р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с.48) відповідачу не ставилася вимога щодо знесення самочинно збудованих ним споруд.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Державної архітектурно-будівельної інспекції України про зобов`язання відповідача знести самочинно збудовані будівлі, оскільки на одну з них вже зареєстровано право власності, а інша визнана тимчасовою спорудою, яка після закінчення будівельних робіт не підлягає прийняттю в експлуатацію, отже такі вимоги є непропорційними, зокрема заявлені без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 вересня 2020 року

Суддя О.О. Осіпова