Справа № 420/4362/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4362/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом Військової академії (м. Одеса), Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової академії (м. Одеса), Міністерства оборони України про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 11746,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог відповідачі зазначили, що наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 24.12.2019 року №119-РС згідно рапорту відповідача та на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №2 від 30.09.2019 року згідно п.п. 3.1, 3.2 та 3.9 «Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів Міністерства оборони України» від 24.12.1997 року №490 старшого солдата ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів через його небажання продовжувати навчання. Також зазначеним наказом із відповідачем було розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України у зв`язку із систематичним невиконанням військовослужбовцем умов контракту. 24.12.2019 року наказом начальника Військової академії (м. Одеса) №282 ОСОБА_1 було знято зі всіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу академії. Також зазначено про необхідність відповідачу відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Водночас, відповідач у добровільному порядку не відшкодував витрати, понесені академією на його навчання, з огляду на що позивачі вимушені звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року позовну заяву Військової академії (м. Одеса), Міністерства оборони України до ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін, передбачене ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Статтею 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судові виклики або судове повідомлення учасників справи здійснюється: юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Копію ухвали суду від 22.07.2020 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі було направлено відповідачу за офіційною адресою його місця проживання, зазначеною позивачами в адміністративному позові, а також відділом адресно-довідкової роботи Головного управління ДМС України в Одеській області на запит суду відповідно до положень частини 3 ст. 171 КАС України. Поштове відправлення було доставлено за адресою ОСОБА_1 , однак не було вручено відповідачу, про що свідчить довідка Укрпошти форми ф. 20.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, ухвалу суду від 16.07.2020 року про відкриття провадження у справі №420/4362/20 було також оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак, ні у визначений судом в цій ухвалі строк, ні станом на час розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву, будь-яких інших пояснень по суті спірних правовідносин, або доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог від ОСОБА_1 до суду не надходило.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що ним було вжито всіх необхідних заходів, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації останнім права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави суду розглядати справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258 КАС України).

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Наказом начальника Військової академії (по стройовій частині) від 20.07.2017 року №152 ОСОБА_1 з 20 липня 2017 року зараховано до списків особового складу Військової академії, поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами та встановлено оклад у розмірі 154,00 грн. (а.с. 8-10).

Також судом встановлено, що 20.07.2020 року між Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії та солдатом ОСОБА_1 було укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Відповідно до умов вказаного контракту відповідач зобов`язувався, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), зокрема, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість (а.с. 17-18).

В подальшому, 17.09.2019 року, курсант ОСОБА_1 подав рапорт на ім`я начальника навчального курсу про його відрахування з числі курсантів третього курсу Військової академії м. Одеси у зв`язку із його небажанням продовжувати навчання. При цьому, у вказаному рапорті відповідач зазначив про те, що він попереджений про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (а.с. 14).

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 24.12.2019 року №119-РС згідно рапорту відповідача та на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №2 від 30.09.2019 року, згідно п.п.3.1, 3.2 та 3.9 «Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів Міністерства оборони України» від 24.12.1997 року №490, старшого солдата ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів.

Також зазначеним наказом із відповідачем було розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України у зв`язку із систематичним невиконанням військовослужбовцем умов контракту (а.с. 11).

24.12.2019 року наказом начальника Військової академії (м. Одеса) №282 ОСОБА_1 було знято зі всіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу академії. Також зазначено про необхідність відповідачу відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до умов, встановлених Кабінетом Міністрів України (а.с. 12).

Матеріалами справи підтверджується, що 24.12.2019 року ОСОБА_1 був під підпис ознайомлений із довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса). Відповідно до вказаної довідки витрати становлять суму у розмірі 11 746,59 грн., та складаються з витрат на: грошове забезпечення - 11 659,59 грн., продовольче забезпечення - 87,00 грн., речове забезпечення - 0,00 грн., медичне забезпечення - 0,00 грн., спожиті комунальні послуги та енергоносії - 0,00 грн. При цьому, відповідачем було зазначено, що він згоден з таким розрахунком та зобов`язується оплатити суму в касу або на рахунок Військовій академії (м. Одеса) (а.с. 13).

Водночас відповідач вказані кошти у добровільному порядку не відшкодував, з огляду на що позивачі вимушені звернутись до суду з даним адміністративним позовом для їх примусового стягнення в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями статей 3, 15 Закону України «Про Збройні Сили України» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Правовідносини, які виникли між сторонами регламентовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон України № 2232-ХІІ), та Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII, до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 (далі Порядок № 964).

Відповідно до п.2 цього Порядку, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Так, згідно з пунктом 3 Порядку №964, відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

За приписами пункту 4 Порядку №964, відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що витрати відшкодовуються у повному розмірі, зокрема: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк.

При цьому, пунктом 7 Порядку №964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до п. 8 Порядку №964 сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, Міністерства Внутрішніх Справ, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони. Служби Безпеки України, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

При цьому, нормами Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку) закріплено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Так, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів, зокрема з урахуванням витрат на грошове забезпечення; на продовольче забезпечення; на речове забезпечення; на медичне забезпечення; на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Порядку розрахунку витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

До спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія (підпункти 2.1.2, 2.1.4, 2.1.6 пункту 2.1 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Військової академії (м. Одеса) у сумі 11659,59 грн., що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами, доданими до матеріалів адміністративного позову. Із розрахунком зазначеної суми відповідач був ознайомлений та погодився.

Крім того, відповідно до п.1 (абз.6) Контракту, ОСОБА_1 (під час його укладання з Міністерством оборони України) було взято на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходив військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Доказів того, що відповідач відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, або розпочав їх відшкодування, до суду не надано, а тому на думку суду ці витрати підлягають стягненню з нього в судовому порядку, а позовні вимоги, заявлені в справі №420/4362/20 - задоволенню.

Водночас суд доходить висновку, що відповідно до п.2 Порядку №964, витрати, пов`язані з утримання курсантів у вищих навчальних закладах, відшкодовуються саме Мінобороні, МВС, Адміністрації Держприкордонслужбі, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Таким чином, відповідно до норм діючого законодавства, зокрема п. 2 Порядку №964, та умов контракту солдата ОСОБА_1 , витрати, пов`язані з утриманням курсанта у Військовій академії (м. Одеса) повинні бути відшкодовані саме Міністерству оборони України, а не на користь вищого навчального закладу.

Зазначена правова позиція була викладена П`ятим апеляційним адміністративний судом у постанові від 31.03.2020 року по справі №420/4661/19.

На підставі вищезазначеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 11 746,59 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з відсутністю таких судових витрат у справі №420/4362/20, суд вирішив їх розподіл не проводити.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Військової академії (м. Одеса) (65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10), Міністерства оборони України (03168, м.Київ, проспект Повітрофлотський, 6) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Міністерства оборони України () витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 11659, 59 грн. (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень п`ятдесят дев`ять копійок).

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький