Справа № 140/7305/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7305/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо виплати перерахованої пенсії з 01.01.2018 у заниженому розмірі: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% перерахованої пенсії, з 01.01.2019 по 01.01.2020 щомісячно 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, зобов`язання провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, з 01.10.1998 йому призначено пенсію, яку отримує відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

На звернення позивача відповідач відмовив у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та зазначив, що нарахування та виплата з 01.01.2018 позивачу 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 неможлива, оскільки діючим законодавством таку дію не передбачено.

Позивач вважає таке зменшення та розстрочення виплати сум підвищення перерахованої пенсії протиправним, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103, у зв`язку з чим вказані норми не можуть бути застосовані при визначенні порядку та розміру виплати йому пенсії.

Крім того, вважає, що у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (пенсії), він має право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі - Постанова № 804), якою встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ з 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018 здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (далі - Постанова № 1088) встановлено, що з 01.01.2020 виплата пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018, здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Жодних інших рішень Кабінет Міністрів України щодо перерахунку пенсії в інших розмірах чи строків її виплати не приймав. Крім того, безпідставною є вимога про нарахування компенсації втрати частини доходів (пенсії), оскільки заборгованість перед позивачем відсутня, з 01.01.2018 виплату пенсії проведено відповідно до Постанови № 103, при цьому строки виплати пенсії не порушено.

У відповіді на відзив позивач не погодився із доводами відзиву з підстав, викладених у позовній заяві.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, якому з 01.10.1998 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) (вислуга років 44), та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області.

Згідно із протоколом перерахунку пенсії від 22.03.2018 у пенсійній справі № ХА14473 позивачу, на підставі Постанови №103, проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії, при цьому, пенсія виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення, з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення, з 01.01.2020 100% щомісячно 100% підвищення.

25.02.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив повідомити, чи було застосовано для виплати йому перерахованої з 01.01.2018 пенсії положення пункту 2 Постанови №103, на яку отримав відповідь від 11.03.2020 про те, що виплата перерахованих пенсій в 2018 році проводилась відповідно до пункту 2 Постанови № 103 в розмірі 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у 2019 році - у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії на підставі пункту 2 Постанови № 103 та Постанови № 804; згідно з Постановою № 1088 з 01.01.2020 виплата пенсії здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; одночасно повідомлено, що чинним законодавством не передбачено проводити виплату пенсій з виключенням поетапності.

В подальшому, 23.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із новою заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату йому пенсії (із урахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Однак листом від 06.04.2020 відповідач повідомив позивача, що відповідь на поставлене питання щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням 100 відсотків від суми її підвищення уже була надана листом від 11.03.2020.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З наведеного вбачається, що Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Відповідно до пункту 10 Постанови № 704 (із змінами, внесеними згідно з Постановою № 103) ця постанова набирає чинності з 01.03.2018.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 103, пунктами 1, 2 якої установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Згідно з пунктом 6 Постанови № 103 внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, від 13.02.2008 № 45, пункт 5 якого викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та з цієї дати набрало законної сили, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

За правилами частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, у зв`язку із визнанням нечинним пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Враховуючи, що відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу у період з 01.01.2018 по 04.03.2019 не мав правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення норм статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови №103.

На вказаний календарний проміжок часу Постанова №103 такою, що суперечить Конституції України або вимогам закону не визнавалась та не скасовувалась, а відтак була діючою, і як наслідок, підлягала обов`язковому застосуванню в межах спірних правовідносин.

Суд зазначає, що Постанова №103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

За таких обставин дії Головного управління ПФУ у Волинській області щодо виплати позивачу перерахованої відповідно до Постанови №103 підвищеної пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 50 відсотків та з 01.01.2019 по 04.03.2019 у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок проведено на виконання пунктів 1, 2 Постанови №103, які були чинними до 05.03.2019, та у відповідача не було правових підстав діяти в інший спосіб.

Визнання нечинними в подальшому пунктів 1, 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії, які були вчинені відповідачем до визнання нечинною Постанови № 103.

Отже, у період з 01.01.2018 по 04.03.2019 (дати набрання законної сили рішення суду, яким визнано протиправним та скасовано п.1, п.2 Постанови №103) відповідач, виплачуючи 50% та 75 % підвищення до пенсії позивача, перерахованої з 01.01.2018 згідно з постановами КМУ №103 та №704, діяв у відповідності до п.2 Постанови № 103, яка була чинною на той час, та не порушив вимог частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати перерахованої пенсії у заниженому розмірі з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% суми підвищення пенсії, з 01.01.2019 по 04.03.2019 щомісячно 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 не підлягають до задоволення.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у зразковій справі № 160/3586/19, які полягають у тому, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вказав, що з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії. Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком суду першої інстанції, що на момент ухвалення рішення у цій зразковій справі дії ГУ ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є протиправними.

Отже, з наведеного вбачається, що із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, пункт 2 Постанови № 103 втратив чинність, а тому виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії за цим пунктом постанови надалі є безпідставною, оскільки з 05.03.2019 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 640/19928/18.

Водночас, суд враховує, що 14.08.2019 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 804, яка набрала чинності з 04.09.2019, якою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Отже, з 04.09.2019 Кабінетом Міністрів України запроваджено на 2019 рік виплату пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ та відповідно до Постанови № 704 в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Верховний Суд у постанові від 16.10.2019 у справі № 2040/6740/18 зазначив, що відповідач (ГУ ПФУ в області) повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому орган Пенсійного фонду України не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

З огляду на ту обставину, що Постанова № 804 набрала чинності 04.09.2019 та підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Надалі постановою № 1088 установлено, що з 1 січня 2020 року виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Одночасно виключено пункти 1-3 Постанови № 103.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що з 01.01.2019 до 04.03.2019 та з 04.09.2019 до 31.12.2019, тобто, у період дії порядків виплати пенсій, затверджених Постановою № 103 та Постановою № 804, останні підлягали застосуванню відповідачем. Проте, з 05.03.2019 до 03.09.2019 включно, тобто до дати набрання чинності Постановою № 804, відповідач мав виплачувати позивачу пенсію, розраховану відповідно до Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 704, в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Суд також звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 55 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відтак, на думку суду, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню положення статті 55 Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку із чим суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19.

У постановах Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 522/535/17, від 25.10.2018 у справі № 420/1410/17 зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, враховуючи їх передчасність з огляду на норми статті 4 Закону № 2050-ІІІ про виплату громадянам суми компенсації у тому місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при виплаті пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації спрямовані на майбутнє є передчасними, а тому правові підстави для їх задоволення відсутні.

З урахуванням наведеного, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо виплати пенсії у заниженому розмірі у період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно, та зобов`язання відповідача провести виплату пенсії позивачу за вказаний період у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 (з урахуванням виплачених сум), та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 у заниженому розмірі у період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич