Справа № 420/1329/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 420/1329/19

адміністративне провадження № К/9901/22123/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

28.08.2020 Чумаченко С.О. , представник ОСОБА_1 , подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 у цій справі.

За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.

Касаційна скарга позивача не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження позивач вказав пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС.

Згідно з цим пунктом підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 4 частини другої статті 330 КАС).

Системний аналіз положень КАС дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Обов`язково умовою підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, є подібність правовідносин, у яких суд апеляційної інстанції застосував (не застосував) норму права інакше, ніж Верховний Суд.

Подібність правовідносин визначається встановленими у справі обставинами.

На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у цій справі судами першої та апеляційної інстанцій, позивач наводить доводи про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та інакше, ніж ця норма застосована Верховним Судом в постанові від 21.05.2019 у справі №1940/1610/18.

Так, у справі 420/1329/19, по перегляд судових рішень першої та апеляційної інстанцій якої подана касаційна скарга, суди попередніх інстанцій встановили, що строки кредитного договору між банком та позивачем не змінили валюту зобов`язань за кредитом, який був виданий в доларах США. Сума прощеного боргу складалася із заборгованості по кредитую: процентів та пені, з яких заборгованість по кредиту склала 86' 247,61 грн доларів США (2' 008' 520,89 грн за курсом НБУ) на дату прощення боргу (25.03.2015).

У зв`язку з тим, що зміни валюти за кредитом не було, суди першої та апеляційної інстанцій не застосували норму пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

У постанові від 21.05.2019 у справі №1940/1610/18 Верховний Суд не зробив висновок, що норми зазначеного пункту Податкового кодексу України застосовуються незалежно від того, чи мало місце зміна валюти зобов`язань за кредитом, виданим в іноземній валюті. Верховний Суд у цій справі не погодився з доводами контролюючого органу, що зміни валюти не було, та визнав правильним висновок суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірність прийнятих податкових повідомлень - рішень про донарахування позивачу суми грошових зобов`язань.

Отже, посилання позивача в касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №1940/1610/18 не може вважатися, що касаційна скарга відповідає нормі абзацу другого пункту 4 частини другої статті 330 КАС, оскільки в цій постанові Верховний Суд застосував норму пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України до інших фактичних обставин.

Не може бути підтвердженням, що касаційна скарга відповідає вимогам зазначеної норми, і посилання позивача в касаційні скарзі на застосування судами попередніх інстанцій норм підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України без врахування висновку Верховного Суду в постановах від 06.02.2020 у справі №821/543/16, від 19.02.2019 у справі №820/6323/17, від 15.05.2018 у справі №809/1578/17, оскільки позивач, як свідчить зміст оскаржуваних ним судових рішень, не вказував про порушення цих норм контролюючим органом при проведенні перевірки як підставу позову, у зв`язку з чим суди попередніх інстанцій відповідні обставини не встановлювали і зазначені норми не застосовували.

Доводів, що позивач заявляв і таку підставу позову, а суди попередніх інстанцій їй не дали оцінку, касаційна скарга не містить.

З урахуванням змін до КАС, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга позивача підлягає поверненню як така, що не містить викладення підстав касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій у цій справі.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяЄ.А. Усенко