Справа № 520/9086/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 р. № 520/9086/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ала-Тех", Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ала-Тех", Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в якому просять суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області щодо неподання у встановлений законодавством строк на виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновку про повернення помилково перерахованих коштів у розмірі 21200 грн. на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Харківській області підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 помилково перерахованих коштів у розмірі 21200 грн. та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області щодо неподання у встановлений законодавством строк на виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновку про повернення помилково перерахованих коштів у розмірі 45 000 грн. на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Харківській області підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 помилково перерахованих коштів у розмірі 45 000 грн. та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету;

- стягнути з Відповідача судові витрати на користь Позивачів.

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що відповідач безпідставно відмовив їм у поверненні помилково сплачених коштів.

Ухвалою суду від 22.07.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 28.08.2020 надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що повернення коштів, зарахованих на рахунок у СЕА ПДВ платника, здійснюється виключно такому платнику на його розрахунковий рахунок на підставі поданої ним заяви, з урахуванням вимог, встановлених п. 200-1.5 ст. 200-1 Кодексу та п.п. 9, 21 Порядку №569 та вказав на відсутність правових підстав для повернення сплачених позивачами сум.

03.09.2020 позивачі надали відповідь на відзив в якій додатково аргументували правову позицію викладену в позовній заяві та заперечували проти доводів відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

03.12.2019 та 20.12.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Позивач-1) згідно платіжного доручення №3745 від 03.12.2019 у сумі 21000,00 грн. (а.с. 9) та платіжного доручення № 3800 від 20.12.2019 у сумі 200,00 грн. (а.с. 10) були перераховані кошти на електронний рахунок обліку ПДВ ТОВ «АЛА-ТЕХ» (далі-третя особа-1) № НОМЕР_1 , відкритий в Казначействі України (електронне адміністрування податків), з призначенням платежу «сплата зг. дог. 7 від 02.07.2019 року Без ПДВ», замість перерахування вищезазначеної суми на розрахунковий рахунок третьої особи-1 для сплати за послуги оренди. Позивач зазначає, що помилка виникла внаслідок не вірно вказаного рахунка контрагента - третьої особи-1.

27.12.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - Позивач-2) згідно платіжного доручення №97 від 27.12.2019 в сумі 45000,00 грн. (а.с. 11) були перераховані кошти на електронний рахунок обліку ПДВ ФОП ОСОБА_4 (далі-третя особа-2) №UA026044, відкритий в Казначействі України (електронне адміністрування податків), з призначенням платежу «повернення/зворотня фінансова допомога згідно дог. 27/12 від 27.12.2019 року», замість перерахування вищезазначеної суми на розрахунковий рахунок третьої особи-2 для виконання грошових зобов`язань з повернення фінансової допомоги. Помилка виникла внаслідок не вірно вказаного рахунка контрагента - третьої особи-2.

Враховуючи помилковість перерахування коштів, Позивач-1, Позивач-2, третя особа-1, третя особа-2 звернулися до контролюючого органу з заявами про повернення таких коштів (а.с.16-21), а також до відповідних управлінь казначейства (а.с. 22-27).

Відповідачем було залишено заяви Позивача-1, Позивача-2, третьої особи-1, третьої особи-2 без виконання з посиланням на наступні норми чинного законодавства: п.200-1.5 ст.200-1 Податкового кодексу України: з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку.

При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Ст.200-1.6 Податкового кодексу України: за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку мас право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Позивач-1, Позивач-2, не погоджуючись із запропонованим порядком повернення помилково перерахованих коштів, з метою врегулювати спір у досудовому порядку звернулися із скаргами до Державної податкової служби України.

Державна податкова служба повідомила Позивача-1 та Позивача-2, що повернення коштів, зарахованих на рахунок у СЕА ПДВ платника, здійснюється виключно такому платнику на його розрахунковий рахунок на підставі поданої ним заяви, з урахуванням вимог, встановлених п. 200-1.5 ст. 200-1 Кодексу та п. п. 9, 21 Порядку №569.

На думку Позивача-1, Позивача-2, порядок повернення коштів, запропонований Відповідачем, не може застосовуватися (щодо помилково перерахованих коштів Позивача-1, Позивача-2, у зв`язку із цим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд робить наступні висновки.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право, зокрема, на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

За приписами ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно з п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Суд також зазначає, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначається Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Відповідно до п. 3 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

За приписами п. 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою, згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою, згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за №1679/28124.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 №1146 затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 7 Порядку, після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (крім грошових зобов`язань та пені з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує, зокрема, висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку).

Суд зазначає, що пунктом 9 Порядку, встановлено, що орган ДФС несе відповідальність згідно iз законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

Як вбачається із скрін-копії вікна електронного кабінету третьої особи-1, 03.12.2019 та 20.12.2019 на її електронний рахунок зараховано суми у розмірі 21000,00 грн. та 200,00 грн. (перераховані Позивачем-1).

З даних, наведених у скрін-копії вікна реєстру транзакцій СЕА ПДВ щодо ТОВ «АЛА-ТЕХ» (а.с. 13), вбачається, що у період з 01.12.2019 по 21.12.2019 (коли Позивачем-1 були перераховані кошти і зараховані на електронний рахунок третьої особи-1, тип операції "поповнення рахунку ПДВ" відсутній, сума ліміту на суму перерахованих коштів, відповідно, не поповнилася, оскільки, кошти були перераховані не з поточного рахунку третьої особи-1.

Як вбачається із скрін-копії вікна електронного кабінету третьої особи-2 (а.с. 14) 27.12.2019 на електронний рахунок зараховано суму у розмірі 45000,00 грн. (перераховані Позивачем-2) та суму у розмірі 3000,00 грн. (поповнення з власного поточного рахунку третьої особи-2).

З даних, наведених у скрін-копії вікна реєстру транзакцій СЕА ПДВ щодо ФОП ОСОБА_3 (а.с. 15), вбачається, що 27.12.2019 (коли Позивачем-2 були перераховані кошти і зараховані на електронний рахунок третьої особи-2) тип операції "поповнення рахунку ПДВ" наявний тільки щодо суми у розмірі 3000,00 грн. (суми, що зарахована на електронний рахунок безпосередньо з поточного рахунку третьої особи-2).

Зазначена сума, відповідно, збільшила ліміт на 3000, 00 грн., оскільки була перерахована на електронний рахунок безпосередньо з поточного рахунку третьої особи-2.

Поряд з цим, у скрін-копії вікна реєстру транзакцій СЕА ПДВ щодо ФОП ОСОБА_3 тип операції "поповнення рахунку ПДВ" щодо перерахованих коштів у сумі 45000,00 грн. відсутній; сума ліміту на суму перерахованих коштів, відповідно, не поповнилася, оскільки, кошти були перераховані не з поточного рахунку третьої особи-2.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що суми, перераховані позивачами на електронні рахунки обліку ПДВ третіх осіб, є помилково сплаченими, оскільки здійснені без належної правової підстави та не несуть для позивачів та третіх осіб очікуваних наслідків. Більш того сплачені суми не поповнили реєстраційний ліміт ПДВ третіх осіб, оскільки надійшли не з їх власних рахунків.

Суд зазначає, що необхідною обставиною для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках податкового органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється контролюючими органами, є факт ухвалення податковим органом висновку про повернення надмірно сплачених сум податку.

В такому випадку повернення помилково сплачених коштів повинно здійснюватись в порядку ст. 43 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що з заявою про повернення надміру сплачених сум податку позивачі звертались до контролюючого органу 15.01.2020, тобто в межах строку визначених п.43.3 ст. 43 Податкового кодексу України.

Факт помилкової сплати коштів визнають також треті особи, які не отримали вказані кошти в рамках господарських правовідносин з позивачами.

Відповідачем під час розгляду справи не було надано до суду обґрунтованих пояснень про причини невиконання покладеного на нього обов`язку щодо підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його до Державної казначейської служби України у порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вважає, що під час звернення до відповідача із заявами про повернення помилково сплачених коштів, позивачі діяли виключно в межах чинного законодавства, проте, відповідачем було порушено встановлений п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України граничний строк для підготовки висновку про повернення грошових коштів платнику податку, а відтак, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач, не підготувавши та не подавши до органу, що здійснює казначейське обслуговування висновки про повернення позивачам помилково сплачених грошових коштів, діяв поза межами вимог законодавства, у зв`язку з чим допустив протиправну бездіяльність.

З урахуванням викладено, відновленням порушених прав позивачів є зобов`язання Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області підготувати висновки про повернення на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 помилково перерахованих коштів та подати їх відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ала-Тех" (вул. Сумська, буд. 4, оф. 210, м. Харків, 61057, ), Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області щодо неподання у встановлений законодавством строк на виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновку про повернення помилково перерахованих коштів у розмірі 21200,00 грн. на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Харківській області підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 помилково перерахованих коштів у розмірі 21200,00 грн. та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області щодо неподання у встановлений законодавством строк на виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновку про повернення помилково перерахованих коштів у розмірі 45 000,00 грн. на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Харківській області підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 помилково перерахованих коштів у розмірі 45000,00 грн. та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов