Справа № 607/5376/20
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 Справа №607/5376/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

секретаря с/з Заєць М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу в порядку ч.3 ст.194 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2187953 від 02.03.2020, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2187953 від 02.03.2020, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що накладене стягнення є протиправним, оскільки він не порушував ПДР, а саме не перетинав подвійної суцільної лінії розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків в м. Тернополі на вул.. С. Будного. Щодо відео файлу, долученого представником відповідача до відзиву на позовну заяву, то просить суд врахувати, що незважаючи на швидкість руху автомобіля патрульної поліції, можна розгледіти наявність переривчасті лінії дорожньої розмітки у місці, де він нібито вчинив адміністративне правопорушення, розташоване поряд з рестораном «ЕДЕМ» (м. Тернопіль, вул. Бережанська). Крім того, зазначив, що на вказаному відео файлі не зафіксовано сам факт порушення його автомобілем ПДР України, тому він не може вважатися належним доказом його вини, а з відео вбачається, що він, позивач, з самого початку заперечував свою вину у порушенні ПДР України та просив поліцейських повернутися на місце нібито вчинення адміністративного правопорушення для огляду та фіксації дорожньої розмітки. Інших доказів, які б підтверджували його вину не надано суду, тому просить суд скасувати оскаржувану постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП в судове засідання не з`явився, та не повідомив суду причини своєї неявки, однак подав суду письмовий відзив на позовну заяву та відеозапис, з якого вбачається, що відповідач заперечує щодо задоволення позову. Вважає, що працівниками Управління патрульної поліції у Тернопільській області обґрунтовано складено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи положення ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2187953 від 02.03.2020, вбачається, що ОСОБА_1 02 березня 2020 року о 18 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц Е 220», д.н.з. « НОМЕР_1 » в м. Тернополі по вул.. Будного (ТІР Сервіс), перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У відзиві на позовну заяву надісланого на адресу суду від представника Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Кондрат Л. вказано, що вимоги позивача є безпідставними, а тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції 000094. На ньому зафіксовано процес спілкування інспектора поліції із ОСОБА_1 після його зупинки, однак до моменту вчинення нібито ним правопорушення, оскільки відеозапис розпочинаєть 02.03.2020 о 18год. 08хв., а згідно оскаржуваної постанови датою та часом вчиненого правопорушення є 02.03.2020 о 18год. 15хв. На вказаному відеозаписі відсутні обставини, які зазначені в постанові про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 02 березня 2020 року о 18 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц Е 220», д.н.з. « НОМЕР_1 » в м. Тернополі по вул.. Будного (ТІР Сервіс), перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. У вказаний у постанові час, а саме о 18год. 15хв., ОСОБА_1 не керує жодним транспортним засобом, не порушує ПДР України, а знаходиться на узбіччі дороги та спілкується з інспектором поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідач не надав жодних доказів керування ОСОБА_1 02 березня 2020 року о 18.15год. в м. Тернополі по вул.Будного, автомобілем «Мерседес Бенц Е 220», д.н.з. « НОМЕР_1 » з порушенням ПДР України, а саме п.34, а наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції містить відео з подіями, які передували вчиненому нібито правопорушенню з боку ОСОБА_1 та фіксує процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як встановлено вище, працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які стали причиною його зупинки.

При винесенні постанови не враховано докази передбачені ст.251 КУпАП та обставини визначені ст.280 КУпАП, вона містить лише фабулу адміністративного проступку без посилання на жодні докази. У ній не дано оцінку доказам, в порядку ст.252 КУпАП, тобто вона не має мотивування. Отже, оскаржувана постанова за змістом не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2187953 від 02.03.2020, слід скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5,77,194, 205,229, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст.ст. 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул.Котляревського,24 м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №2187953 від 02.03.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 грн. штрафу задовольнити, наведену постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан