Справа № 540/2572/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2572/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕТ", за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія", Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійсними електронних торгів,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач1), товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕТ" (далі відповідач2) в якій просить:

- визнати електронні торги від 13 квітня 2018 року номер лота: 269752, 20 липня 2018 року номер лота: 274724 та від 22 серпня 2018 року номер лота 293794 року з реалізації майна товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (ідентифікаційний код юридичної особи: 24106269) нежитлових будівель та земельної ділянки за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 44 - недійсними;

- визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 353719 від 22.08.2018 року, складений товариством з обмеженою відповідальністю "ФЕТ" (ідентифікаційний код юридичної особи: 39958500).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що він є стягувачем у зведеному виконавчому провадженні №55988922 про стягнення з ТОВ «ОК «Енергія» грошових коштів на підставі виконавчого листа №653/3116/16-ц від 07.04.2017 року виданого Генічеським районним судом Херсонської області на суму 3224234,50 грн., виконавчі дії за яким провадить Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 05.08.2020 року адвокат Тихоша Д.С., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження №55988922 та виявив: факт реалізації нерухомого майна належного боржнику на електронних торгах та розбіжність характеристики об`єкта реалізації: нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 зазначених у акті опису та арешту майна, описано 12647,3кв.м., і витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 12777,90 кв.м., різниця фактично описаного/арештованого майна та майна, що оцінювалось та реалізовувалось 130,6 кв.м. Раніше про факт реалізації майна йому відомо не було, з актом про оцінку майна, актом про опис та арешт майна боржника позивач раніше ознайомлений не був.11.08.2020 року постановою відповідача визнано дії державного виконавця Григоренко М.Ю. у виконавчому провадженні №55988922 такими, що здійснені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та скасовано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.11.2017 року №55035776 в частині опису та арешту нежитлової будівлі за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 44. На думку позивача така розбіжність вплинула на оціночну вартість об`єкту нерухомого майна, окрім зазначеного вказує на факт втрати чинності оцінки об`єкта нерухомого майна на момент передачі арештованого майна на треті електронні торги. Позивач зазначає, що зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення.

Ухвалою суду від 10.09.2020 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 16.09.2020 року.

У встановлений строк відповідачем-1 відзиву на позовну заяву не надано, що, у відповідності до ч.4 ст.159 КАС України, кваліфіковано судом як визнання позову. Представником позивача та відповідачем-1 надано заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Треті особа до суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Судом вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження, що не суперечить положенням ч. 3 ст. 194, ч.9 ст.205 КАС України.

Крім того, представником позивача надано до суду заяву про допущену орфографічну помилку при подачи позову: вказано процесуальний статус ТОВ «ФЕТ», як «відповідача», однак правильним процесуальним статусом для сторони є «третя особа». Суд враховує вказану заяву при розгляді справи.

Суд вважає, що адміністративний позов подано в межах процесуального строку, визначеного ст.287 КАС України, так, як про порушення своїх прав позивачу стало відомо 05.08.2020 року при ознайомленні з матеріалами зведеного виконавчого провадження №55988922. Позивач звертався з позовом за захистом своїх прав до Херсонського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 28.08.2020 року позов повернено позивачу, яку він отримав 31.08.2020 року. З даним позовам ОСОБА_1 звернувся 09.09.2020 року. Отже, строк звернення до суду позивачем не порушено.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.48 Закону «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.ч.1,2,5 ст.56 Закону).

Частинами 1,4,6 ст.57 Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, для забезпечення реального виконання рішення державний виконавець складає постанову про опис і арешт майна, а для визначення вартості майна вправі залучити суб`єкт оціночної діяльності, звіт про оцінку майна якого дійсний протягом шести місяців.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.04.2017 року Генічеським районним судом Херсонської області ОСОБА_1 видано виконавчий лист №653/3116/16-ц до ТОВ «ОК «Енергія» на суму 3224234,50 грн.

15.03.2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренко М.Ю. стягнення за виконавчим листом №653/3116/17 від 07.04.2017 року, на підставі ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», було приєднано до зведеного виконавчого провадження №55988922.

Під час проведення виконавчих дій в рамках зазначеного зведеного виконавчого провадження було встановлено, що боржнику (ТОВ «ОК «Енергія») на праві власності належать нежитлові будівлі, розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до положень ст.56 Закону 09.11.2017 року державним виконавцем було здійснено опис та арешт нежитлових будівель загальною площею 12647,3 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 13,2514 га., за адресою: АДРЕСА_1 .

Для визначення вартості належного боржнику майна, у відповідності до положень ст.57 Закону, 23.01.2018 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 (сертифікат від 19.09.2017 року за №905/17, виданий ФДМ України). ФОП ОСОБА_2 07.02.2018 року провів незалежну оцінку нежитлових будівель загальною площею 12647,3 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 13,2514 га., за адресою: АДРЕСА_1 та визначив ринкову вартість об`єкта оцінки у 31807223 гривень.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції.

Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року затверджено Порядок реалізації арештованого майна (далі- Порядок).

Пунктом 1 Розділу І Порядку визначено:

-арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника…, на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації;

-електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну;

-лот - одиниця арештованого майна, що виставляється для продажу на електронних торгах або торгах за фіксованою ціною;

-організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора, передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.3 Розділу ІІ Порядку державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

копія постанови про опис та арешт майна боржника…;

копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Отже, поряд з іншими документами до заявки на реалізацію арештованого майна подається копія постанови про опис та арешт майна боржника та, в нашому випадку, звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання цим суб`єктом оціночної діяльності.

12.03.2018 року державний виконавець у зведеному виконавчому провадженні №55988922 направив до державного підприємства «Сетам» - організатора торгів, заявку на проведення реалізації нерухомого майна на електронних торгах.

13.04.2018 року та 20.07.2018 року було призначено перші (номер лота 269752) та повторні (номер лота 274724) електронні торги з реалізації майна боржника ТОВ «ОК «Енергія», однак вони не були проведені у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

22.08.2018 року електронні торги з реалізації майна боржника ТОВ «ОК «Енергія», а саме: нежитлові будівлі загальною площею 12647,3 кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 13,2514 га, кадастровий номер :11:003:0022 за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 44 - відбулися (номер лота 293794). Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №353719 від 22.08.2018 року переможцем електронних торгів визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕТ» за ціною 22265156,00 грн.

Проте, електронні торги були проведені з порушенням вимог ч.6 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки сплив шестимісячний строк дійсності звіту про оцінку майна. Так, звіт про оцінку майна ФОП ОСОБА_2 затверджено 07.02.2018 року, а торги відбулися 22.08.2018 року. В даному випадку Закон вимагає проведення повторної оцінки майна, яке зроблено не було що є підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Як вже зазначалося, згідно з положеннями ст. 56 Закону та пунктом 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Мінюсту України від 02.04.2012 року №512/5 (далі- Інструкція) встановлено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо).

05.08.2020 року, під час ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження №55988922 представником позивача було виявлено розбіжність характеристик нежитлових будівель за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 44. Так, у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.11.2017 року державним виконавцем вказано площу описаного майна 12777,90 кв.м., а в витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12647,3 кв.м.

Проте, суд заважує, що аргументи представника позивача матеріалами справи не підтверджені, оскільки в зазначеній постанові державного виконавця та витягу вказана однакова площа - 12647,3 кв.м.

Разом з цим, загальна площа описаного і арештованого майна в постанові державного виконавця вказана 12647,3 кв.м., коли фактична площа по складовим частинам майна (в цій же постанові) є 12742,4 кв.м., різниця складає 95,1 кв.м.

Отже, в порушення вимог п.10 Інструкції в постанові про опис та арешт майна державним виконавцем невірно вирахувано загальний метраж арештованого та описаного майна боржника.

За приписами частини 1 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно - правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 12 вказаного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За приписами частини 1 та 6статті 9 Закону, методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року затверджено Національний стандарт N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (далі Стандарт №1), відповідно до п.1 якого Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до пункту 50 Стандарту №1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема ознайомлення з об`єктом оцінки.

Пунктом 51 Стандарту №1 передбачено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з п. 56 Стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки, дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Однак, всупереч вказаних правових норм суб`єкт оціночної діяльності не пересвідчився у якості вихідних даних, підійшовши до оцінки формально, що призвело до викривлення оцінки майна і як логічний наслідок зменшення його вартості.

Пунктом 3 розділу III Порядку передбачено, що Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів... на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання.

Тобто інформаційне повідомлення про електронні торги було сформовано Організатором торгів на підставі постанови про опис та арешт майна боржника, відомості в якій були недостовірні, що є додатковою підставою визнання електронних торгів від 22.08.2018 року недійсними.

Відповідно до ч. 3 ст.74 Закону «Про виконавче провадження», якій кореспондується пункт 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

На підставі ст.74 Закону, 11.08.2020 року, за зверненням позивача, постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.11.2017 року №55035776 в частині опису та арешту нежитлової будівлі за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 44 - скасовано.

Суд також зазначає, що згідно з п. 4 розділу Х Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством (п. 8 розділу Х Порядку).

Суд зауважує, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством, щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

З моменту визначення переможця електронних торгів і станом на дату розгляду справи, розрахунок за придбане на торгах майно ТОВ «ФЕТ» не здійснив, що підтверджується інформацією відповідача (лист від 18.09.2020 року №21994/2).

Тобто, право власності на майно, що реалізовувалося, до переможця не перейшло, а спірні електронні торги не були закінчені.

Враховуючи те, що акт державного виконавця про проведені електронні торги не видавався, право власності на нерухоме майно не переходило до ТОВ «ФЕТ», представник позивача 14.08.2020 року звертався до відповідача з клопотанням про зняття з реалізації спірного об`єкта нерухомого майна. Проте, на час розгляду справи спірне майно з реалізації не знято.

Відповідно до Розділу ХІ Порядку реалізації арештованого майна, спори, пов`язані з реалізацією вимог Порядку, вирішуються в судовому порядку.

Щодо юрисдикції даного позову, суд зазначає наступне.

Оскільки спірні електронні торги не були закінчені, право власності на майно, що реалізовувалося, до переможця не перейшло, то спір про право в даному випадку відсутній.

Така правова позиція узгоджується з рішенням Великою палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі №465/650/16-ц та від 23.01.2019 у справі №522/10127/14-ц.

Відповідно до приписів ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

При виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Разом з тим за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Згідно з положеннями частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині п`ятій цієї ж статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц та у постановах від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 15.05.2019 у справі № 924/1389/13; у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 911/3332/14, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 915/91/18, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.11.2018 у справі № 2а/0470/13638/11.

Відповідно до ч.ч.1, 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України).

Позивачем належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами доведено що електронні торги від 22.08.2018 року номер лота 293794, оформлені протоколом №353719 проведені з порушенням діючого законодавства про виконавче провадження, тому їх слід визнати недійсними.

Разом з тим, вимога позивача щодо визнання електронних торгів від 13.04.2018 року (номер лота 269752) та 20.07.2018 року (номер лота 274724) не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 Розділу ХІ Порядку електронні торги вважаються такими, що не відбулись, серед іншого, у разі відсутності учасників електронних торгів.

Якщо електронні торги не відбулися, Організатор не пізніше наступного дня повідомляє про це відділ державної виконавчої служби через особистий кабінет цього відділу державної виконавчої служби (п.4).

Матеріали містять протокол від 13.04.2018 року №326522, та від 20.07.2018 року 346276 про проведення електронних торгів, де зазначено, що торги не відбулися з підстав відсутності допущених учасників торгів. Відповідні повідомлення про ці факти направлені на адресу відповідача організатором торгів (листи від 16.04.2018 року №433/32-12-18 та від 24.07.2018 року №756/37-12-18).

Отже, позовні вимоги в цій частині суд залишає без задоволення.

Сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на його користь з відповідача у відповідності до положень ст.139 КАС України .

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) задовольнити частково.

Визнати електронні торги від 22.08.2018 року (номер лота 293794) з реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія", а саме: нежитлові будівлі загальною площею 12647,3 кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 13,2514 га, кадастровий номер :11:003:0022 за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 44, оформлені протоколом №353719 - недійсними.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ((м. Одеса) (, вул.Богдана Хмельницького, б.34 м.Одеса, Одеська обл.) на користь позивача судові витрати в розмірі 840 (восьмиста сорока) грн. 80 коп. шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 114000000