Справа № 591/4415/20
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/4415/20
Провадження № 2-а/591/196/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Касьян Олександри Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що постановою серії ЕАМ №2813966 від 12 липня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на неї накладено штраф в розмірі 255 грн. за порушення вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» на підставі порушення ч.1 ст.122 КУпАП, скоєного нібито по вул.Першотравневій,12.

Зазначає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною з таких підстав.

12 липня 2020 року вона рухалась на автомобілі FORD FUSION номерний знак НОМЕР_1 по вул. Ярослава Мудрого (Пролетарської) в напрямку вул. Першотравневої. Перед знаком пріоритету 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», розташованому перед поворотом на вул. Першотравневу вона зупинилась, виконуючи вимоги знаку.

Згідно до розділу 33 ПДР в п.2. пп. 2.2. зазначено: «Проїзд без зупинки заборонено. Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.» Враховуючи відсутність розмітки 1.12., вона вчинила зупинку згідно до ПДР, не порушуючи їх вимог, зупинившись перед знаком 2.2, для подальшого руху ліворуч по вул. Першотравневій.

Після того, як вона проїхала кілька метрів, її зупинила машина патрульної поліції та повідомила про те, що я нібито порушила ПДР, а саме - не виконала вимогу запинки перед вищеназваним знаком. На її зауваження, що вона зупинялась, поліцейський повідомив, що вона зупинилась не на рівні знаку, та повідомив, що складе постанову про штраф.

Після цього відібрав в неї права та техпаспорт, пішов до свого автомобілю. Через кілька хвилин підійшла відповідачка та принесла постанову складену в автоматичному режимі. На її прохання викласти де-небудь її заперечення повідомила, що викладати їх ніде. В постанові це не передбачено.

При цьому поліцейські не повідомили їй її права, не склали протокол та взагалі не повідомили про можливість оскарження постанови про накладання штрафу.

Таким чином, постанова серії ЕАМ №2813966 від 12 липня 2020 року про порушення нею ч.1 ст.122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки при її складанні органом поліції порушені:

ст.9, ст.10 КУпАП України (винесення постанови за відсутності будь-якої вини), оскільки вона дотрималась розділу 33 ПДР в п.2. пп.2.2. зазначено: «Проїзд без зупинки заборонено».

ч.5 ст. 258 КУпАП (не складання протоколу в той час, коли сторона заперечує проти своєї вини в скоєнні правопорушення);

ч.4 ст.256 КУпАП, якою передбачено повідомлення її про мої права та обов`язки, в той час коли поліцейський це проігнорував;

п.9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015року №1395 (Надалі - Інструкція 1395), де зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

ч.2 п.5 розділу ІVІнструкції 1395, де зазначено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП).

ст.283 КУпАП, де передбачено, що при складанні та оголошенні постанови роз`яснюється порядок її оскарження.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Касьян Олександри Сергіївни щодо і скарження постанови серії ЕАМ №2813966 від 12 липня 2020року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2020 року відкрите провадження у справі за вказаним адміністративним позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

21 серпня 2020 року відповідач надав суду відзив на позов, відповідно до якого зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 12 липня 2020 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 2 батальйону Управлінні патрульної поліції в Сумській області вона несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху у м. Суми. Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Близько 13 год. 21 хв. в м. Суми по вул. Першотравневій поблизу будинку № 12, було виявлено транспортний засіб FORD FUSIONномерний знак НОМЕР_1 , водій якого порушила вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушила вимоги п.33 ПДР України.

Правопорушення було зафіксовано на службовий відео реєстратор Хіаоmі моделі YiCarDVR.

Вона підійшла до позивачки, відрекомендувалася, пояснила суть скоєного правопорушення та попросила надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло.

Вона пояснила позивачці, що вона порушила вимоги п. 33.2.2 ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом порушила вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 122 КУпАП.

Вона роз`яснила Позивачці вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення.

12 липня 2020 року розглянувши в присутності позивачки матеріали адміністративної справи, вона винесла постанову ЕАМ №2813966 у справі про адміністративнеправопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Під час вирішення питання про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності нею враховано відеозапис правопорушення, з якого чітко видно, що по вул. Ярослава Мудрого рухається один транспортний засіб білого кольору, водій якого не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», подовжив рух та зупинився вже перед перехрестям вул. Я.Мудрого вул. Першотравнева, що дає підстави вважати, що саме позивач не виконала вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», який спростовує твердження позивача щодо виконання нею вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а саме зупинку перед даним дорожнім знаком.

Вона оголосила постанову та вручила її копію позивачу.

Зазначає, що відповідно до вимог ст. 276 КУпАП та Інструкції, нею розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Зазначає, що вона діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому просить залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву без задоволення.

02 вересня 2020 року від позивачки надійшли заперечення на відзив, в яких зазначає, що відзив не відповідає положенням КАСУ, оскільки відповідач не зазначає, чи погоджується він з тією обставиною, що поліцейськими грубо порушені правила розгляду адміністративний правопорушень, про що зазначено в позові - не повідомлено про її права, взагалі не проведений розгляд справи в її присутності, не повідомлено про право оскаржити постанову до суду і таке інше.

Додане фото зроблене як роздруківка з програми «карти гугл» і відображає як виглядала вул. Ярослава Мудрого багато років тому. Направлене на те, що нібито знак 2.2 добре видно.

В той же час, відповідно до пункту 8.2-1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Аналогічні вимоги до встановлення дорожніх знаків закріплені в підпункті 10.1.1 Національного стандарту України "Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014" (далі - ДСТУ 4100-2014).

Підпунктом 8.4.(б) ПДР визначено, що знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 33.2 «Знаки пріоритету» розділу 33 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», дорожній знак 2.2 забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Згідно з пунктом 2 «Знаки пріоритету» розділу 33 ПДР знаки 2.1-2.3, 2.5 і 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги, крім того, знак 2.3 на початку, а знак 2.4 - у кінці головної дороги. Знак 2.3 з табличкою 7.8 обов`язково повторюється перед перехрестям, на якому головна дорога змінює свій напрямок.

Якщо безпосередньо перед перехрестям установлено знак 2.2, то йому повинен передувати знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2.

Згідно з пунктом 7.1.2. «Таблички до дорожніх знаків» розділу 33 ПДР табличка 7.1.2 позначає відстань від знака 2.1 до перехрестя в тому разі, коли безпосередньо перед перехрестям установлено знак 2.2.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, я стверджую, що зупинилась відразу як побачила знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», і це видно на відео, що додано до відзиву, а саме - за кілька метрів після знаку та виконала вимоги знаку, передбачені підпунктом 2.2 пункту 33.2 «Знаки пріоритету» розділу 33 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», а саме - надала дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається. Про це свідчить і відео додане до відзиву.

Що ж до видимості знаку, то за 100 м знак 2.2 на вулиці Ярослава Мудрого побачити не передбачається можливим, оскільки він закритий гілками дерев та його не видно.

Зазначає, що долучені до заперечень фото підтверджують розміщення вказаного дорожнього знаку таким чином, який не забезпечує учасникам дорожнього руху можливості його добре бачити, а також те, що він закритий від учасників руху перешкодою у вигляді дерев і його не видно з тієї відстані, яка відповідно до вимог ПДР повинна забезпечити можливість виконання його вимог (знаку) учасниками дорожнього руху.

Крім того, дорожній знак 2.2.«Проїзд без зупинки заборонено» по вулиці Ярослава Мудрого в місті Суми установлений з порушенням вимог ПДР та ДСТУ, а саме: перед ним не встановлено знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2., як це передбачено підпунктом 2.2 пункту 33.2 «Знаки пріоритету» розділу 33 ПДР.

За відсутності попереджувальних знаків 2.1 з табличкою 7.1.2 та поганою видимістю знаку 2.2 виконати вимоги ПДД в частині зупинки безпосередньо перед знаком не можливо, оскільки на перехресті вул. Ярослава Мудрого та вул. Першотравневій та перед ним неналежно організований дорожній рух.

Таким чином її вина в зупинці на кілька метрів після знаку, а не перед ним відсутня, а тому просить позов задоволити.

04 вересня 2020 року позивачка надала суду диск з відеозаписом руху по вулиці Ярослава Мудрого, на підтвердження відсутності видимості знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонений».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 12 липня 2020 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону№1 Управління патрульної поліції у Сумській області Касьян О.С., на позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 12 липня 2020 року о 13 год. 21 хв. позивач керувала транспортним засобом FORD FUSION номерний знак НОМЕР_2 , у м. Суми по вул. Першотравневій, та порушила вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушила п.33 ПДР України (а.с. 8).

За перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 33.2.2 ПДР України знак пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком, необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Отже доводи позивачки, викладені в адміністративному позові, щодо порушення вимог законодавства у зв`язку з тим, що здійснення розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, не ґрунтуються на вимогах закону.

Як встановлено під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем на підтвердження заперечень проти позову надано відзив на позов, до якого приєднано відеозапис, при дослідженні якого вбачається, що відеозапис в повній мірі не відображає подію правопорушення, вчинення якого інкримінується позивачці, оскільки з відео неможливо ідентифікувати транспортний засіб (марку автомобіля та його номерні знаки), який здійснив проїзд на заборонений знак, а також розташування дорожнього знаку.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачкою правопорушення відповідачем не надано, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку доводам позивачки з приводу того, що правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності вона не вчиняла.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Як вже зазначалось, ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до абзацу 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З зазначених норм законодавства вбачається, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Ст. 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів заявленого позову з приводу недотримання процедури розгляду справи при притягненні позивачки до адміністративної відповідальності, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин необхідно стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286, 295 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Касьян Олександри Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2813966 від 12 липня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 255 грн.00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місцезнаходження: 03048, місто Київ, Вулиця Федора Ернста, будинок 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 грн. 40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор 2роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Касьян Олександра Сергіївна, адреса: вул. Білопільський Шлях, буд. 18/1, м. Суми.

Суддя А.П.Сидоренко