Справа № 400/3134/20
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2020 р. № 400/3134/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_2
до:Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф.71-А,Київ2,Лівобережна Частина Києва, Київ,02002
треті особи:Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ", вул. Якова Самарського, 12-А,Дніпро,Дніпропетровська область,49044
про:визнання протиправною та скасування постанови від 09.04.2020 ВП № 61778650,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. з вимогами визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №61778650 від 09.04.202.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що приватним виконавцем протиправно відкрито виконавче провадження на території м. Києва, оскільки вона постійно проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути відкрито лише за місцем проживання або місцем знаходження боржника, або місцем знаходження майна боржника. Позивачка зазначає, що вона ніколи не проживала у м. Києві, не має там майна.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію виклав у відзиві, яку аргументував тим, що відповідно до ч.ч.2,4 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Відповідно до п.1 ч.1, ч.3, 4 ст.26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення. У цьому випадку у виконавчому напису було чітко написано місце проживання боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_3 .

Положення ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку з ч.3 ст.26 цього Закону, щодо відомостей про місце проживання, місце перебування чи місце проживання, оскільки в Законі Україні «Про виконавче провадження» застосовуються всі три окремих поняття. Також приватним виконавцем було перевірено виконавчий документ на відповідність вимогам чинного законодавства України.

При прийнятті до виконання виконавчого документу виконавцем не було виявлено жодної з передбачених законом підстав для його повернення стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження. Більш того, в заяві про примусове виконання рішення стягувачем також зазначена інформація, що вказана у виконавчому написі, а саме, що місцем проживання боржника є саме місто Київ.

Суд розглянув справу 14.09.2020, відповідно до вимог ст.262 КАС України, без проведення судового засідання, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та Рішення Ради суддів України від 17.03.2020 №19, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_2 .

04.04.2020 приватним нотаріусом Колейчиком В.В. видано виконавчий напис №6201 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14418 гривень.

У виконавчому написі зазначено адресу проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

08.04.2020 ТОВ «Алекскредит» звернулось до приватного виконавця Дорошкевич В.Л. з заявою про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису №6201 від 04.04.2020.

У заяві стягувачем зазначено місце проживання боржника - АДРЕСА_3 .

09.04.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону № 1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

За правилами ч.1, 2 ст.24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року № 1403-VIII (далі Закон № 1404-VIII) передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону № 1404-VIII знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що і Закон № 1404-VIII, і Закон № 1403-VIII визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

З аналізу вищевказаних норм права слідує наступне: якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження його майна розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює свою діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження для їх виконання, якщо не виявлено жодної з передбачених законом підстав для повернення виконавчого документу стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження.

Слід зазначити, що Законом № 1404-VIII не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17 та від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.

Разом з тим, жодною нормою чинного законодавства не передбачено обов`язку приватного виконавця перевіряти місце проживання/перебування боржника, яке вказано, зокрема у виконавчому написі нотаріуса, на підставі якого відкривається відповідне виконавче провадження.

Як зазначив відповідач у відзиві, саме зазначені у виконавчому документі та у заяві про відкриття виконавчого провадження місце фактичного проживання боржника і було підставою для вчинення виконавчих дій.

Пунктом 3 розділу III «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості:

назва і дата видачі виконавчого документа;

прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача;

дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача;

номер телефону стягувача;

спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів);

реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Однак, у даному випадку, виконавчий документ подано, зокрема, за місцем проживання (перебування боржника - фізичної особи) позивача, зазначеного стягувачем в заяві про відкриття виконавчого провадження, на яке розповсюджується діяльність приватного виконавця - відповідача по справі, що є достатнім для прийняття виконавчого документа до виконання, оскільки законодавча перевірка місцезнаходження боржника приватним виконавцем під час відкриття виконавчого провадження не передбачена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

При цьому, суд враховує судову практику П`ятого апеляційного адміністративного суду у аналогічних справах, зокрема постанову від 21.07.2020 у справі №400/1863/20 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/90518461) та постанову від 15.07.2020 у справі №400/1596/20 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/90396029).

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф.71-А,Київ2,Лівобережна Частина Києва, Київ,02002 ) відмовити.

2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 21.09.2020.