Справа № 540/501/20
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 540/501/20

адміністративне провадження № К/9901/22267/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив:

- визнати дії регіонального управління Держприкордонслужби протиправними, які полягають у не застосуванні п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 починаючи з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7 грудня 2017 року №2246-VIII на 1 січня 2018 року;

- зобов`язати вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 починаючи з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII на 1 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- визнати дії регіонального управління протиправними, які полягають у не застосуванні п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 при обчисленні ОСОБА_1 починаючи з 1 січня 2019 року по 1 серпня 2019 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VІІІ на 1 січня 2019 року;

- зобов`язати вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 починаючи з 1 січня 2019 року по 1 серпня 2019 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII на 1 січня 2019 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати регіональне управління Держприкордонслужби сплатити ОСОБА_1 , недоплачені протягом 2018 та 2019 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7 грудня 2017 року №2246-VІІІ на 1 січня 2018 року та ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року №2629-VІІ на 1 січня 2019 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у задоволені позову відмовлено.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до примітки статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище розуміються, серед іншого, військові посадові особи вищого офіцерського складу.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини склались з приводу проходження позивачем публічної служби.

При цьому військове звання та посада позивача, (полковник, старший офіцер сектору капітального будівництва) не підпадає під перелік військових посадових осіб вищого офіцерського складу в розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов