Справа № 400/4330/19
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2020 р. № 400/4330/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П.розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність (відповідача) щодо непроведення позивачу перерахунку та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно з урахуванням строків носіння речового майна в особливий період з 19.03.2014 року по 01.07.2019 року;

- зобов`язати (відповідача ) провести позивачу перерахунок та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно з врахуванням строків носіння речового майна в особливий період з 19.03.2014 року по 01.07.2019 року.

Ухвалою суду від 09.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

27.02.2020 року від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з проведенням перерахунку позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно та виплатою коштів згідно довідки №30 про вартість речового майна, що належить до видачі.

Суд ухвалою від 27.02.2020 року по справі №400/4330/19 закрив провадження у справі у зв`язку з перерахуванням позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, з урахуванням часу особливого періоду, що діє з 2014 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020року ухвалу суду першої інстанції скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 року про призначення повторного розподілу справи №400/4330/19 справу було розподілено судді Фульзі А.П.

Ухвалою від 26.06.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за час проходження військової служби в Збройних Силах України позивачу не виплачено в повному обсязі необхідне йому речове майно. В порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 "Про затвердження порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної

гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно" (далі Постанова КМУ № 178). Відповідач розрахувався з позивачем, але розрахунок грошової компенсації замість речового майна, що належить позивачу до видачі був проведений з врахуванням строків експлуатації (носіння) речового майна в мирний час, а не строків носіння в особливий період, вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, та на підставі вищевказаного звернувся з позовом до суду.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає у відзиві на позовну заяву, що позивачу за поданим рапортом про виплату грошової компенсації за речове майно Військовою частиною було проведено розрахунок компенсації вірно, із врахуванням часу особливого періоду по дату звільнення позивача з військової служби. Крім того, позивач не наділений правом визначати вартість речового майна. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини із закупівельної вартості такого майна розрахованої Мінооборони україни, Головним управлінням Національної гвардії станом на 1 січня поточного року. Відповідачем було здійснено розрахунок вартості такого майна, що належить до видачі позивачу та надано відповідну довідку від 01.07.2019 року за № 30, за нормою №1 в якій зазначено суму компенсації за не отримане речове майно 37790,55 грн.

Перерахування грошової компенсації за неотримане речове майно позивачу було здійснено згідно роздавальної відомості №258 від 22.10.2019 на суму 37790,55 грн.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку про наступне.

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.06.2019 року №282 позивача звільнено з військової служби у запас відповідно до пункту "а" частини 3 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Під час проходження служби позивач звернувся до відповідача з рапортом в якому просив провести перерахунок та здійснити виплату грошової компенсації замість речового майна, що нелажало до видачі.

Відповідач листом від 16.08.2019р №350/174/308/846/ПС повідомив позивача щодо проведення нарахування та виплати грошової компенсації замість речового майна, розрахунок здійснено , сума складає 45271,94 грн (в т.ч. ПДФО 6905 грн 89 коп.) про що відповідачем видано довідку від 01.07.2019р. за № 30.

Позивач вважає, що відповідачем нарахування та виплата грошової компенсації замість речового майна була проведена з врахуванням строків експлуатації (носіння) речового майна в мирний час, а не строків носіння в особливий період, тому вважає зазначену бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною.

При прийнятті рішення по даній справі, суд виходить з наступного.

Питання речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в період з 19.03.2014 року до 04.03.2016 року регулювались постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року №1444 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час» (далі Постанова - 1444) та наказом Міністра оборони України від 31.01.2006 року №45 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1444"», яким затверджено Порядок відпуску речового майна військовим частинам та застосування норм забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України речовим майном у мирний час. Так, період з 19.03.2014 року по 04.03.2016 року військовослужбовці військової служби за контрактом забезпечуються речовим майном за встановленими нормами, починаючи з дня призначення

їх на посаду наказом командира військової частини, окремих положень забезпечення речовим майном під час дії особливого періоду не містяться.

З 16.03.2016 року питання речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України регулюється таким нормативно-правовим законодавством України: Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон); Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» (далі - Постанова 178); Наказом Міністра оборони України від 29.04.2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України», зареєстрованого в Мін`юсті 26.05.2016 року за№767/28897 (далі-наказ 232);

Відповідно до п.4 Постанови 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за заявою (рапортом) на підставі наказу командира військової частини якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Згідно вимог п.5 Постанови 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Основною метою речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил в особливий період є створення умов, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань особливого періоду (ч.І розділу V наказу МОУ №232).

Відповідно до п.2 розділу V наказу МОУ №232 речове майно відпускається органам військового управління, з`єднанням, військовим частинам, кораблям, військовим навчальним закладам, установам і організаціям Збройних Сил та Міністерства оборони, закладам охорони здоров`я, військовим медичним частинам і підрозділам Збройних Сил, Міністерства оборони та інших, утворених відповідно до законів України військових формувань, підпорядкованих органам військового управління Збройних Сил в особливий період (далі - заклади охорони здоров`я, військові медичні частини і підрозділи), у встановленому законодавством порядку та відповідно до Норм на особливий період і норм утримання цього майна на одного військовослужбовця (працівника) у військових частинах або на одне ліжко у закладах охорони здоров`я, військових медичних частинах і підрозділах.

Відповідно до п.З розділу V наказу МОУ №232 строків експлуатації (носіння) речового майна в угрупованнях військ (сил), які безпосередньо беруть участь у бойових діях (спеціальних операціях) під час збройного конфлікту, в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (далі - діючі угруповання військ (сил)), не встановлюються. Майно знаходиться в експлуатації (носінні) до повного зношення. Майно знаходиться в експлуатації до повного зношення. У разі знищення або приведення його в непридатний стан це речове майно замінюється на нове.

Пунктом 8 Інструкції передбачено, що військовослужбовцям речове майно особистого користування та інвентарне майно видається за встановленими нормами і порядком, затвердженим наказом МОУ №232.

Нормами забезпечення речовим майном військовослужбовців визначаються кількість предметів, що видаються на одного військовослужбовця у військових частинах або на одне ліжко в лікувальних закладах, а також на одиницю бойової техніки місця несення варти (служби), підрозділ, установу, та строки їх носіння (експлуатації).

Строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування, що видається офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять

військову службу за контрактом, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання. Речове майно особистого користування, видане зазначеним особам, обліковується за місяцем виникнення права на отримання цього майна.

Судом встановлено, за поданим позивачем рапортом про виплату грошової компкенсації за речове майно, Військовою частиною НОМЕР_1 було проведено розрахунок компенсації за неотримане речове майно, що належить до видачі, про що видано 01.07.2019року довідку за №30 за нормою №1.

Відповідно до п.9 Примітки Норми 1 про забезпечення речовим майном в мирний час та особливий період, затвердженої наказом МОУ №232 в особливий період військовослужбовці забезпечуються речовим майном, якщо вони залучаються до проведення антитериростичної операції із строком експлуатації (носіння) 4 місяці. Проте, позивач залучався до бойових дій з метою проведення антитерористичних заходів лише 1 місяць, що підтверджується довідкою, тому розрахунок було здійснено пропорційно часу, протягом він залучався до проведення бойових дій.

Згідно Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період затвердженої Наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 року №232 р.5 п.27 Під час відмобілізування військових частин для забезпечення військовозобов`язаних, призваних за мобілізацію, використовується речове майно непорушних запасів, а також наявне майно поточного забезпечення і фонду зборів тієї військової частини, на яку покладене матеріальне забезпечення формувань.

При звільнені військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період вони вибувають з майном особистого користування.

За поданим Позивачем рапортом про виплату грошової компенсації за речове майно, поданого 18.06.2019 року за вх №2828 Військовою частиною НОМЕР_1 було проведено розрахунок компенсації за неотримане речове майно, що належить до видачі, про що видано 01.07.2019 року довідку за №30 за нормою №1. Перерахування грошової компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 було здійснено згідно роздавальної відомості №258 від 22.10.2019 на сумму 37790,55грн.

Керуючись вимогами наказу Міністра оборони України від 29.04.2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України», зареєстрованого в Мін`юсті 26.05.2016 року за №767/28897 Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено та нараховано компенсацію із врахуванням часу особливого періоду по дату звільнення позивача з військової служби, а тому підстави для здійснення перерахунку компенсації за неотримане речове майно, з врахуванням строків його носіння відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що грошова компенсація за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, позивачу була нарахована та виплачена. Проте позивачем не надано суду документів та розрахунків підтверджуючих суму невиплаченої грошової компенсації .

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом її переконливості.

Таким чином, суд, вважає, що позивач не довів правомірності оскаржуваних вимог, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому в задоволені позову слід відмовити. Відповідачем доведено правомірність його дій.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 194, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга