Справа № 440/4512/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 вересня 2020 рокум. ПолтаваСправа №440/4512/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 22.02.2017 №62 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 22.02.2017 по день ухвалення рішення суду.

До позовної заяви надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного позову з даним позовом, залишено без руху позовну заяву, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду, зокрема, належних доказів поважності причин пропуску строку для звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

14.09.2020 на усунення недоліків позовної заяви представник позивача подав до суду, зокрема, уточнену позовну заяву та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з інших підстав.

Водночас за змістом поданої заяви представник позивача пояснює пропуск строку звернення до адміністративного суду тими самими підставами, яким вже надано оцінку в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25.08.2020 та які визнані неповажними. Так. представник позивача повторював твердження про те, що не міг звернутися до суду своєчасно, оскільки йому не видали після звільнення трудову книжку та копію наказу про звільнення. Крім того, представник позивача посилався на "Інструкцію про порядок ведення трудових книжок" № 58 від 29.07.1993 року, відповідно до змісту якої день видачі трудової книжки звільненому працівнику слід вважати днем звільнення. А також вказував, що статтею 233 КЗпП України передбачено, що звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати не обмежується будь-яким строком.

Проаналізувавши аргументи, наведені в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає, що такі підстави не можуть бути визнані поважними, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Поважними причинами пропуску строку слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В уточненій заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач вказував, що після того як йому повідомили усно про звільнення, без зазначення причин, йому не було видано копію наказу про звільнення від 22.02.2017 №62 о/с та оригіналу трудової книжки.

Суд наголошує на тому, що ні оригінал або ж копія наказу про звільнення (витягу з нього), ні трудова книжка не є обов`язковими документами, без наявності яких звернення до суду є неможливим.

У разі неможливості самостійно надати докази позивач вправі зазначити про це та подати клопотання про витребування доказів судом і відсутність вказаних документів жодних чином не перешкоджає прийняттю позову до розгляду та відкриттю провадженню у справі.

Тому твердження позивача про те, що в нього не було можливості звернутись до суду із цим позовом у визначені законодавством строки, оскільки йому не видавали оригінал трудової книжки, не є достатнім для висновку про поважність причин пропущення строку звернення до суду.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення до суду, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та, що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (рішення від 21.10.2010 у справі "Дія-97" проти України", п. 47).

Не заперечуючи наявності дискреційних повноважень у національних судів щодо вирішення питання про поновлення строку на звернення до суду, апеляційне чи касаційне оскарження, Європейський суд з прав людини підкреслює, що останні повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження строків втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності подовжених строків (рішення від 10.05.2012 у справі "Безруков проти Росії", п. 34).

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про поважність причин пропуску такого строку (див., наприклад, рішення від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії", п. 109).

Таким чином, оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав (звільнення зі служби) ще у лютому 2017 року, та з урахуванням того, що належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для звернення до суду протягом 3 років, позивач суду не надав, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Суд не приймає до уваги посилання представник позивача на Інструкцію про порядок ведення трудових книжок. Вказаний нормативний акт не є нормою Закону і є обов"язковим тільки для посадових осіб підприємств, установ, організацій щодо порядку ведення записів у трудових книжках. Але при цьому не містить норм права, які б регламентували проходження публічної служби.

Так само суд не приймає до уваги посилання на статтю 233 КЗпП України. Позовна вимога про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в даній справі не є самостійною, а є похідною від вимоги визнати звільнення позивача протиправним. Може бути розглянута тільки за наявності підстав для розгляду позовної вимоги щодо протиправності звільнення. А ця позовна вимога подана з пропущенням строку звернення більш ніж на три роки.

Причини надзвичайно тривалого незвернення ОСОБА_1 з позовом про протиправність звільнення поважними причинами не обґрунтовані.

Відповідно до положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити позивачу, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Суддя І.С. Шевяков