Справа № 487/2336/20
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2336/20
Провадження № 2-а/487/88/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Нікітіна Д.Г.,
при секретарі - Оцабера М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаїва про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27.04.2020 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою Відповідача від 14.04.2020 року на нього накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн. за порушення ПДР, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що не порушував правил дорожнього руху, його притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним, у зв`язку з чим спірна постанова інспектора є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

30.04.2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

У встановлений в ухвалі строк, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 222 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, за частиною першою, другою і третьою статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 217 КпАП України, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 8 КпАП України, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що під патрулювання 14.04.2020 року командиром взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенантом поліції Назаренко О.Ю., разом з напарником, було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій керуючи транспортним засобом Renault Sandero з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під час здійснення повороту ліворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку в порушення вимог п. 9.2 б) ПДР України.

Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій не виконав законну вимогу командира взводу Назаренко О.Ю.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 9.2 б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Командир взводу Назаренко О.Ю., виніс Постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та наклав стягнення на позивача відповідно до санкції статті.

Оглянувши наданий представником Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції DVD диск відеофіксації правопорушення судом було достовірно встановлено порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 9.2 «б» ПДР України та ч. 2 ст. 122 КпАП України, а саме: під час здійснення повороту ліворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав жодних доказів в підтвердження своїх доводів та обґрунтувань, щодо неправомірності дій інспектора Назаренко О.Ю. та безпідставності винесеної постанови.

Згідно ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ч. 1 ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки дані про порушення позивачем п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України встановлено постановою у справі про адміністративне правопорушення, що винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та уповноваженою посадовою особою, твердження позивача в своєму позові про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що постанова серії ЕАК № 2389570 по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором Назаренко О.Ю. від 14.04.2020 р. винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно ч. 1 ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що при розгляді даного адміністративного позову підтвердився факт наявності в діях позивача вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України за обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення, а тому вимоги позову не знайшли своє обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні та у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242-246, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаїва про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Г. Нікітін