Справа № 640/21572/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 вересня 2020 року м. Київ № 640/21572/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Товариства власників квартир «Будматеріали»
доКиївської міської ради, Київської міської державної адміністрації
про визнання протиправним та скасування рішень, скасування реєстрації права комунальної власності.-
В С Т А Н О В И В:

Товариство власників квартир «Будматеріали» (01004, м. Київ, вул. Шовковична, 48, код ЄДР: 22894914) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДР: 22883141), Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код ЄДР: 00022527), в якому просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської ради № 284/5096 від 02.12.201 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва»;

2) визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської ради № 359/9416 від 22.05.2013 «Про внесення змін у Додаток № 6 до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» в частині включення до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва вбудованих нежитлових приміщень площею 424,6 кв.м., розташованих в будинку № 46/48 (46-48) по вул. Шовковичній в м. Києві;

3) скасувати реєстрацію права комунальної власності за Територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради на групу приміщень № 166 літ «А», поверх - цоколь, загальною площею 164, 2 кв. м (нежитлові приміщення бібліотеки ім. А. Макаренко) в будинку № 46-48 по вул. Шовковичній в м. Києві, вчинену 17.02.2017 державним реєстратором Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 34007774 від 23.02.2017;

4) cкасувати реєстрацію права комунальної власності за Територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради на нежитлові приміщення з № 1 по № 8 (група приміщень № 165, цоколь, літ. «А» загальною площею 48,3 кв.м., в будинку № 46-48 п вул. Шовковичній в м. Києві, вчинену 28.05.2019 державним реєстратором Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер 47172549 від 03.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за кошти членів ЖБК «Будматеріали» було збудовано та введено в експлуатацію 9-ти/12-ти поверховий житловий будинок з допоміжними та вбудованими нежилими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 46/48 (46-48).

Пояснює, що в 1977 році новозбудований будинок повністю був введений в експлуатацію, переданий на баланс та в експлуатацію Житлово-будівельного кооперативу «Будматеріали», оскільки виключно члени ЖБК «Будматеріали» повністю фінансували будівництво вказаного будинку. Держава фінансової участі чи будь-якої іншої участі на правах співвласника в будівництві не приймала.

При цьому, як стверджує позивач, у вказаному будинку є вбудовані групи нежитлових та допоміжних приміщень:

група приміщень № 163 площею 180 кв.м.;

група приміщень № 164 площею 32,1 кв.м.;

група приміщень № 165 площею 48,3 кв.м.;

група приміщень № 166 площею 164,2 кв.м.

З 15 лютого 1994 року ЖБК «Будматеріали» реорганізовано в Товариство власників квартир (ТВК) «Будматеріали».

Додає, що у березні 2020 року ТВК «Будматеріали» стало відомо про те, що Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради зареєструвала 28.05.2019 право комунальної власності на групу приміщень № 165 (нежитлові приміщення з № 1 по № 8), цоколь, в літ. «А» загальною площею 48,3 кв.м. в будинку № 46-48 по вул. Шовковичній в м. Києві та 17.02.2017 Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради зареєструвала право комунальної власності на групу приміщень № 166 літ. «А», поверх цоколь, загальною площею 164,2 кв.м.

В той же час, як стверджує позивач, реєстрація права комунальної власності на групу приміщень № 165 площею 48,3 кв.м. та на групу приміщень № 166 площею 164,2 кв.м. за Територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки будинок № 46/48 (46-48) по вул. Шовковичній в м. Києві будувався як житлово-будівельний кооператив за кошти співвласників квартир.

Відповідно до рішення Київської міської ради № 1433 будинок № 46/48 по вул. Шовковичній в м. Києві був введений в експлуатацію, а вбудоване приміщення № 166 площею 165 кв.м., в якому розташовувалась бібліотека ім. О. Макаренка, та вбудовані приміщення площею 258 кв.м, в якому розташовувалась фірма побутового обслуговування «Світанок» був збудований управлінням капітального будівництва для ЖБК «Будматеріали».

Разом з тим, за словами позивача, ТВК «Будматеріали» з 1970-х років здавали в оренду групи приміщень №№ 163-166 в будинку № 46/48 по вул. Шовковичній в м. Києві, в тому числі і група приміщень № 166 площею 164,2 кв.м. За договорами оренди здавалась в оренду Відділу культури Печорської районної в м. Києві державної адміністрації для розміщення бібліотеки ім. А. Макаренко, що підтверджується договорами № 1/04.01/10 від 04.01.2010, № 2/0304 від 03.01.2011, № 3/04/12 від 03.01.2012, укладеними між ТВК «Будматеріали» та Відділом культури Печорської районної державної адміністрації м. Києва.

Більш того, у позовній заяві зазначено, що Печерська районна в м. Києві державна адміністрація на звернення голови ТВК «Будматеріали» підтверджувала, що будинок № 46/48 по вул. Шовковичній в м. Києві належить ТВК «Будматеріали» і до комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва не відноситься, що підтверджується листами № 4749/4/47 від 11.09.2007, № 3331/1/09 від 16.07.2009, виданими Заступником голови Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, а також листом № 18-1827/4 від 09.10.2007, виданим Директором КП по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» (КП УЖГ «Печерськжитло» Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

Як наголошує позивач, в державній адміністрації будинок № 46/48 по вул. Шовковичній (ні в цілому, ні частково) ніколи не перебував, підтвердженням чого є лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву № 30-08/13490 від 15.12.2016 та лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву № 30-12/4395 від 27.05.2019.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на Рішення Конституційного Суду України № 4рп/2004 від 02.03.2004 по справі N 1-2/2004 зазначив, що допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а відтак єдиною та виключною умовою набуття права власності на допоміжні приміщення в багатоповерховому будинку є право власності осіб на квартиру.

Додає, що відповідно до Конституції України всі суб'єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів.

Позивач наголошує, що вказана групи приміщень №№ 163- 166 в будинку № 46/48 по вул. Шовковичній в м. Києві були у власності ТВК «Будматеріали».

При цьому, посилаючись на норми ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 369 та ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України позивач зауважив, що будь-які дії щодо управління або будь-якого іншого розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку потребують згоди всіх співвласників цього майна.

Більш того, цитуючи ст. 41 Конституції України позивач додав, що ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, прийняття рішення щодо можливості передачі будинку або його частини, який є спільною власністю осіб власників квартир та інших приміщень в ньому, у будь - яку іншу власність, у тому числі у комунальну власність можливе лише за наявності обумовленої згоди всіх співвласників даного житлового будинку.

Також акцентує увагу суду на тому, що ТВК «Будматеріали» як об'єднання співвласників будинку № 46/48 по вул. Шовковичній в м. Києві жодної згоди на передачу частини будинку площею 424,6 кв. м. в комунальну власність територіальної громади м. Києва не надавали, тоді як реєстрацію права власності на групу приміщень № 165 та на групу приміщень № 166 за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради було здійснено державним реєстратором Департаменту комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації Бандурою Юрієм Вікторовичем.

Відтак, за висновком позивача, мав місце протиправний замкнутий цикл з незаконного привласнення приміщень площею 424,6 кв. м. по вул. Шовковичній в м. Києві, з огляду на що позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та скасувати спірні рішення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Разом з тим, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У даному випадку, як вбачається з позову та аналізу доданих до справи матеріалів, спірні відносини по суті виникли у зв'язку, як вважає позивач, з порушенням його права власності на майно, а саме: на групу нежитлових приміщень №№ 165 та 166 загальною площею 424,6 кв.м., що розташовані по вул. Шовковичній в м. Києві, оскільки таке право власності, зокрема, на вказану групу приміщень, було зареєстровано за ТВК «Будматеріали».

Тоді як оскаржуваними рішенням право комунальної власності на групу приміщень № 166 літ «А», поверх - цоколь, загальною площею 164, 2 кв. м (нежитлові приміщення бібліотеки ім. А. Макаренко) в будинку № 46-48 по вул. Шовковичній в м. Києві та на нежитлові приміщення з № 1 по № 8 (група приміщень № 165, цоколь, літ. «А» загальною площею 48,3 кв.м., в будинку № 46-48 по вул. Шовковичній в м. Києві зареєстровано за Територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради.

Тобто, передумовою вчиненню реєстраційним діям передує невирішений спір про право цивільне, зокрема, про право на конкретний об'єкт нерухомого майна, а саме: на групу приміщень № 165 та на групу приміщень № 166, що розташовані у будинку № 46-48 по вул. Шовковичній в м. Києві.

Реєстрація права власності є необхідною умовою, з якою закон пов'язує виникнення речових прав на нерухоме майно. Водночас реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять права, зокрема, на майно і полягають саме в офіційному визнанні державою цих фактів.

Оскільки, як вбачається з доводів позивача у позовній заві, існує спір про право цивільне, то захист таких прав має здійснюватися за правилами цивільного судочинства, а даний спір не є публічно-правовим спором.

При цьому, в межах вирішення такого спору можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно, на що вказують і положення абзацу другого ч. 1 ст. 19 ЦПК України.

Більш того, суд вказує на те, що в подібних правовідносинах, Велика Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14.03.2018 у справі № 396/2550/17, від 21.03.2018 у справі № 802/1792/17-а, від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15 та від 08.05.2018 у справі № 826/1001/15 висловила позицію, за якою якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ППК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства в залежності від складу учасників справи.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Товариства власників квартир «Будматеріали» до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КАС України ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст.ст. 292 - 297 КАС України п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін