Справа № 808/3563/16
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 808/3563/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року

у адміністративній справі № 808/3563/16 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної державної адміністрації в особі голови Запорізької обласної державної адміністрації Бриля Костянтина Івановича та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Запорізької міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Громадської організації «Волонтерський центр Запоріжжя» про визнання протиправним та скасування розпорядження в частині перейменування АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 19.05.2016 №275 «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди і їхньої символіки» в частині перейменування наступних об`єктів топоніміки АДРЕСА_1 .

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем по справі в апеляційному порядку з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що в постанові Верховного Суду від 23.10.2019, якою було скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2017 і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017, з направленням справи на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду, було запропоновано під час нового розгляду цієї справи дослідити питання чи було проведено громадське слухання у відповідності до пунктів 4- 6 Порядку № 989, а саме: дослідити чи було дотримано при оприлюдненні інформаційного повідомлення про проведення громадських обговорень підпункту 1 пункту 4 Порядку № 989, чи зазначено у вказаному повідомленні строк, місце, час проведення заходів з громадського обговорення, акредитації представників засобів масової інформації, реєстрації учасників та чи зазначено строк і спосіб оприлюднення результатів громадського обговорення. Також було запропоновано дослідити питання дотримання відповідачем строку проведення громадського обговорення визначений пунктом 5 Порядку № 989, дотримання строку для подання учасниками громадського обговорення пропозицій (зауважень) визначений пунктом 6 Порядку № 989 і строку та способу оприлюднення результатів громадського обговорення. Проте, за твердження апелянта, судом першої інстанції при новому розгляді даної справи вказані Верховним Судом не досліджувалися і при тому, що відповідачем суду не надано жодного доказу про виконання пунктів 4-5 Порядку № 989,було прийнято необгрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування наявності підстав для задоволення заявлених у цій справі вимог, апелянт вказує на те, що Голова Запорізької ОДА при винесенні Розпорядження «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» № 275 діяв всупереч положень Конституції України та Законів України (з усіма змінами та доповненнями) «Про місцеві державні адміністрації» № 586-XIV від 09.04.1999 року, «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» № 4865-VI від 24.05.2012 року, «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 року, «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 року № 989 «Про Затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», що призвело до обмеження можливості мешканців вулиці Кремлівської м. Запоріжжя реалізувати своє право заявити позицію у питанні перейменування зазначеної вулиці, відсутності загальноміського обговорення даного питання, про що мешканці вулиці Кремлівська дізнались лише після винесення оскаржуємого Розпорядження № 275, що в свою чергу не дало можливості мешканцям Запорізької громади безпосередньо прийняти участь у місцевому самоврядуванні.

При цьому, апелянт наголошує на тому, що саме пунктом 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки»№ 317-VIII на Голову Запорізької ОДА було покладено обов`язок здійснити перейменування вулиць, які не були перейменовані Головою Запорізької міської ради у тримісячний строк з дотриманням вимог зазначеного закону та інших нормативно-правових актів України та діючого Законодавства України, але при виконання вказаного обов`язку, відповідач повинен був брати до уваги положення спеціального Закону № 4865-VІ, зокрема: ч.5 ст.3, п.2 ч.3 ст.4 цього Закону, та пунктів 1, 2, 3, 4, 5 Порядку № 989 і Закону «Про місцеві державні адміністрації» № 586, яким регулюється діяльність місцевих державних адміністрацій Україну і у розділі VII Заключних положень якого чітко визначено алгоритм дій при проведені декомунізації.

За твердженням апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги, що Голова Запорізької ОДА повністю проігнорував вимоги чинного законодавства, і при відсутності будь-яких правових підстав для перейменування вулиці Кремлівська на вулицю Сергія Синенка, порушуючи приписи другого абзацу Розділу VII Заключних положень Закону N° 586-XІV та без дотримання вимог: встановлених Законом № 317, ст.3 Закону № 4865-VI та при фактичній відсутності громадського обговорення, пропозицій громадськості, пропозицій науковців і рекомендацій Українського інституту національної пам`яті, виніс незаконне Розпорядження № 275 від 19.05.2016 року, оскільки створеною Розпорядженням відповідача № 90 від 29.02.2016 обласною комісією питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні, на яку було покладено обов`язок проведення відповідної роботи з вказаних питань, було надано 05.04.2016 року єдине Оголошення про збір пропозицій громадськості щодо перейменування об`єктів топоніміки населених пунктів міст та районів області, що підпадають під обмеження, визначені Законом, відповідно до доданого переліку, які приймаються обласною комісією з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні до 05.04.2016 року у письмовому вигляді із обов`язковим зазначенням об`єкту топоніміки, який підлягає перейменуванню, назви, що пропонується (одна або декілька), прізвища, ім`я, по батькові, поштової адреси та телефону автора пропозиції. Оскільки вказане оголошення не містило в собі інформації про встановлення місця та часу проведення заходів з громадського обговорення, а Запорізькою ОДА тим самим було проігноровано вимоги пунктів 4, 5, 9 Порядку № 989 внаслідок того, що: не було здійснено акредитацію представників засобів масової інформації; не було проведено реєстрації учасників громадського обговорення; не було встановлено строк і спосіб оприлюднення результатів громадського обговорення; не було проведено узагальнення та оприлюднення результатів громадського обговорення; було порушено строк проведення громадського обговорення, який обчислюється з дня оприлюднення відповідного інформаційного повідомлення і повинен становите не менш як два місяці інформаційне повідомлення про проведення громадського обговорення органами державної влади не було оприлюднено на власному офіційному веб-сайті; не було здійснено узагальнення та підготовлений звіт, у якому зазначаються найменування організатора, зміст питання, що виносилося на громадське обговорення, інформація про осіб, які взяли участь в обговоренні порушеного питання, а також узагальнений аналіз пропозицій (зауважень), що надійшли під час проведення громадського обговорення, а також не було оприлюднено пропозиції (зауваження), отримані в ході проведення громадського обговорення у спосіб, за допомогою якого було оприлюднене інформаційне повідомлення про проведення громадського обговорення.

У відзиві відповідача на апеляційну скаргу вказується про безпідставність доводів апелянта, у зв`язку з чим просить залишити без змін законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, вказується, що рішення суду першої інстанції є вірним, прийнятим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, із врахуванням висновків Верховного суду та усіх обставин справи, у зв`язку з чим просять відмовити у задоволенні вимог викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, а також перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до них норм матеріального і процесуального права, судова колегія не встановила підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та для скасування рішення суду першої інсанції, виходячи з нижченаведеного.

Судом встановлено, що підставою для оскарження позивачем у цій справі Розпорядження Голови Запорізької обласної державної адміністрації від 19.05.2016 №275 в частині перейменування вулиці Кремлівська на вул. Сергія Синенка в місті Запоріжжі стало порушення порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, зокрема, у зв`язку з тим, що до прийняття оскаржуваного розпорядження №275 не було проведено загальні збори громадян, а позиція громади міста Запоріжжя не була врахована, що позбавило позивача можливості заявити про свої заперечення та пропозиції у питанні перейменування вулиць, що вказані у розпорядженні №275.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно встановив, що оскаржуване у цій справі Розпорядження Голови Запорізької обласної державної адміністрації від 19.05.2016 №275 «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди і їхньої символіки» в частині перейменування вул. Кремлівська у м. Запоріжжі, було прийнято на виконання вимог прийнятого 09 квітня 2015 року Верховною Радою України Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» №317-VІІІ (далі Закон №317-VIII), яким визначені правові основи заборони пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів та встановлений порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму, та яким у пункті 6 статті 7 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 317-VIII встановлено, що у разі не прийняття сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку та протягом визначеного строку рішення у формі розпорядження про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти таке розпорядження про перейменування у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

Наведені у попередньому абзаці обставини є беззаперечно встановленими як судом першої інстанції так і Верховним Судом під час касаційного перегляду постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2017 і ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017, що чітко прописано у постанові Верховного Суду від 23.10.2019, у пунктах 35-36 якої вказується на те, що перейменування об`єктів топоніміки, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму відповідно до вимог Прикінцеві та перехідні положення Закону №317-VIII, є обов`язковим для органу місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку, а у разі якщо протягом зазначеного строку таке рішення не прийняте, воно у формі розпорядження приймається головою відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого для органу місцевого самоврядування. При цьому, Верховним Судом акцентовано увагу на тому, що Закон №317-VIII набрав чинності 21 травня 2015 року, а тому встановлений для сільської, селищної, міської ради шестимісячний строк для перейменування об`єктів топоніміки припав на 22 листопада 2015 року, а кінцевим строком, наданим законом сільським, селищним, міським головам для перейменування, було 23 лютого 2016 року.

Саме за наведених вище обставин, у пункті 37 постанови Верховного суду від 23.10.2019 вказувалося на те, що визначений Законом №317-VIII термін Запорізьким міським головою не було прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування вулиці Кремлівська у місті Запоріжжя, а тому головою Запорізької обласної державної адміністрації було прийнято розпорядження від 19 травня 2016 року № 275 "Про виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", яким перейменовано об`єкти топоніміки міст та районів області згідно з додатком 1, зокрема, місто Запоріжжя - вулицю Кремлівська на вулицю Сергія Синенка, що в свою чергу згідно частини четвертої статті 78 КАС України обгрунтовано стало підставою для висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем оскаржуване у цій справі рішення прийнято 19 травня 2016 року з дотриманням строків та в межах повноважень, передбачених Законом № 317-VIII.

На підтвердження своєї правової позиції у цій справі, суд першої інстанції також обґрунтовано послався на аналогічну правову позицію Верховного Суду щодо дотримання відповідачем строків та прийняття розпорядження у межах повноважень, викладена також у постанові від 20.12.2018 по справі №808/2963/18 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної державної адміністрації в особі голови Запорізької обласної державної адміністрації Бриля Костянтина Івановича, за участю третіх осіб, стосовно визнання незаконним та скасування розпорядження від 19.05.2016 № 275 в частині перейменування наступних об`єктів топоніміки м. Запоріжжя: вул. Панфілівців на вул. Михайла Гончаренка; вул. Ватутіна на вул. Петра Третяка; вул. Маршала Чуйкова на вул. Професора Толока; вул. Гудименка на вул. Героїв 93-ї бригади; вул. Толбухіна на вул. Григорія Нелюбова; вул. Карбишева на вул. Привітну; вул. Тимошенка на вул. Академіка Вернадського; вул. Кузнецова на вул. Миколи Корищенка.

Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції у вищенаведеній частині, оскільки не прийняття Запорізьким міським головою у визначений Законом №317-VIII термін рішення у формі розпорядження про перейменування вулиці Кремлівська у місті Запоріжжя, назва якої вочевидь є похідною від Кремля, що пов`язано зі встановленням радянської влади та діяльністю комуністичної партії і відповідно до підпункту "є" пункту 4 частини першої статті 1 Закону №317-VIII є символікою комуністичного тоталітарного режиму, що також підтверджується інформації Українського інституту національної пам`яті у листах №01/2946 від 12.12.2016 та №133/2.1-07-20 від 17.01.2020, і в свою чергу зобов`язувало відповідача вжити передбачені Законом №317-VIII заходи для перейменування цієї вулиці.

Як встановлено під час апеляційного перегляду даної справи колегією суддів, підставою для скасування Верховним Судом раніше прийнятих по справі постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2017 та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017, з направленням справи № 808/3563/16 на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду стало не дослідження судами питання «чи було проведено громадські слухання у відповідності до пункт 4-5 Порядку № 989, а саме: не було досліджено чи було дотримано при оприлюдненні інформаційного повідомлення про проведення громадських обговорень підпункту 1 пункту 4 Порядку № 989, чи зазначено у вказаному повідомленні строк, місце, час проведення заходів з громадського обговорення, акредитації представників засобів масової інформації, реєстрації учасників та чи зазначено строк і спосіб оприлюднення результатів громадського обговорення. Також не було досліджено питання чи було дотримано відповідачем строк проведення громадського обговорення визначений пунктом 5 Порядку № 989. Та чи було дотримано строк для подання учасниками громадського обговорення пропозиції (зауваження) визначений пунктом 6 Порядку № 989». Відповідно, Верховний Суд зазначаючи про передчасність висновків судів попередніх інстанції про те, що «відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв правомірно, у порядку, визначеному чинним законодавством України», у пункті 42 постанови вказав на те, що «під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно дослідити питання чи було проведено громадські слухання у відповідності до пунктів 4- 6 Порядку № 989, а саме: дослідити чи було дотримано при оприлюдненні інформаційного повідомлення про проведення громадських обговорень підпункту 1 пункту 4 Порядку № 989, чи зазначено у вказаному повідомленні строк, місце, час проведення заходів з громадського обговорення, акредитації представників засобів масової інформації, реєстрації учасників та чи зазначено строк і спосіб оприлюднення результатів громадського обговорення. Також не було досліджено питання чи було дотримано відповідачем строк проведення громадського обговорення визначений пунктом 5 Порядку № 989. Та чи було дотримано строк для подання учасниками громадського обговорення пропозиції (зауваження) визначений пунктом 6 Порядку № 989».

На виконання означених в попередньому абзаці вказівок Верховного Суду, під час обговорення питання дотримання процедури громадських обговорень при прийнятті оскарженого у цій справі Розпорядження Голови Запорізької обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № 275 суд першої інстанції виходячи з фактичних обставин та аналізу пунктів 1-5 Порядку № 989 визнав встановленим, що процедура громадського обговорення в розумінні вказаного Порядку № 989 не була дотримана, а суду не надано доказів дотримання пп.1 п.4 Порядку № 989 при оприлюдненні інформаційного повідомлення про проведення громадських обговорень і про дотримання визначеного п.5 Порядку № 989 строку проведення громадського обговорення та строків для подання учасниками громадського обговорення пропозиції (зауваження) встановлених п.6 Порядку № 989.

Разом з тим, виходячи меж заявлених у цій справі позивачем вимог та предмету спору у цій справі, яким є саме розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 19.05.2016 №275 «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди і їхньої символіки», а не дії (рішення, бездіяльність), що вчинялися міським головою м.Запоріжжя під час проведення громадських слухань, суд першої інстанції правильно та послідовно прослідив події, що передували прийняттю відповідачем оскаржуваного у цій справі розпорядженню №275.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 лютого 2016 року Запорізьким міським головою прийнято розпорядження № 83р «Про виконання Закону України від 09 квітня 2015 року № 317-VІІІ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» щодо перейменування топонімів міського підпорядкування та демонтажу об`єктів монументального мистецтва міста Запоріжжя», але вказаним розпорядженням Запорізького міського голови не перейменовано вулицю Кремлівська.

Виходячи з того, що встановлений Законом № 317-VIII для сільської, селищної, міської ради кінцевий строк для перейменування об`єктів топоніміки закінчився 23 лютого 2016 року, на виконання вимог Закону № 317-VIII та з метою врахування думки громадськості і отримання пропозицій науковців, Головою Запорізької обласної державної адміністрації 29.02.2016 було прийнято Розпорядженням №90, яким утворено обласну комісію з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні, затверджено Положення про неї та її склад, до якого були включені представники громадських організацій та об`єднань, науковці, депутати Запорізької міської ради та представники виконавчих органів міської ради.

На відкритому засіданні обласної комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні від 02 березня 2016 року, дата проходження якого анонсувалася на сайті облдержадміністрації, було прийнято рішення №4, у пункті 3 якого комісія запропонувала виконуючому обов`язки голови обласної державної адміністрації ухвалити рішення про організацію збору пропозицій громадськості щодо перейменування об`єктів топоніміки населених пунктів згідно переліку (додаток 1 до рішення), які з організаційно-технічних причин не було перейменовано депутатами місцевих рад, сільськими, селищними та міськими головами до 04.04.2016.

Крім того, вказаним рішенням №4 обласної комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні, у пункті 4 було запропоновано міським головам міст обласного значення забезпечити інформування населення про зміну назв об`єктів топоніміки населених пунктів і визначити до 04.03.2016 форми та способи збору пропозицій щодо перейменування об`єктів топоніміки населених пунктів, провести широку інформаційно-роз`яснювальну роботу за участі представників громадськості, депутатів місцевих рад, волонтерів, учасників АТО, приділивши особливу увагу увічненню пам`яті героїв, які віддали життя за свободу та незалежність України.

На виконання пункту 4 рішення обласної комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні №4 від 02.03.2016, на адресу Запорізького міського голови було направлено лист Запорізької обласної державної адміністрації № 08-38/0702, який Запорізьким міським головою отримано 04 березня 2016 року, та в якому виходячи з необхідності врахування думки жителів м. Запоріжжя, громадських організацій та трудових колективів, висловлено прохання сприяти збору пропозицій щодо перейменування об`єктів топоніміки згідно додатку, широкому оприлюдненню відповідної інформації у ЗМІ, на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування, а узагальнені пропозиції запропоновано подати до 05 квітня 2016 року.

Запорізька міська рада в свою чергу листом від 15.04.2016 №04505/02-21/01 надала до облдержадміністрації узагальнені пропозиції щодо перейменування вулиць в місті, при цьому, щодо вулиці Кремлівська міська рада пропонувала не змінювати назву вулиці.

Разом з тим, пропозиції щодо перейменування об`єктів топоніміки м. Запоріжжя були надані ОСОБА_7 17 березня 2016 року, а пропозиції щодо перейменування вулиці вул.Кремлівської на вул. Героя України Сергія Синенка надійшли на адресу відповідача 04 квітня 2016 року від Громадської організації «Волонтерський центр Запоріжжя», яка обґрунтована тим, що ОСОБА_8 проживав на цій вулиці до моменту трагічної загибелі під час подій Революції Гідності 2013-2014 років. Указом Президента України №890 від 21.11.2014 ОСОБА_9 присвоєно звання Героя України.

05 квітня 2016 року вже на сайті офіційному Запорізької облдержадміністрації опубліковане оголошення для жителів міст та районів області, представників громадськості, трудових колективів доводився, за змістом якого відповідачем повідомляв про збір пропозицій громадськості щодо перейменування об`єктів топоніміки населених пунктів міст та районів області, що підпадають під обмеження, визначені Законом №317-VIII, відповідно до переліку, що додавався. Крім того, на сайті відповідача розміщувалося оголошення про можливу участь журналістів у заходах облдержадміністрації, які відбудуться 12 квітня 2016 року. Оголошення стосовно процесу перейменування об`єктів топоніміки у ході декомунізації в Запорізькій області публікувалися також на різних сайтах засобів масової інформації, що підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими документами

Як встановлено за матеріалами справи, всього до відповідача до моменту прийняття ним оскаржуваного Розпоряження від 19.05.2016 №275 - надійшо 12 пропозицій щодо перейменування вул.Кремлівська, серед яких була пропозиція назви «Сергія Синенка», а також та колективне звернення (вх. №КО-0293 від 07.04.2016) від жителів вул. Кремлівської з проханням збереження назви вулиці, оскільки, на їх думку, назва вулиці стосується нашої славетної історії, які у сукупності і обговорювалися відповідачем по справі.

Наведені вище факти беззаперечно на думку колегії суддів свідчать про обізнанність громадян та представників громадських організацій про роботу, яка ведлася щодо перейменування вулиць, і усі зацікавлені в цьому питанні особи могли взяти участь та взяли участь в громадському обговоренні питання перейменування вулиці Кремлівської міста Запоріжжя, що підтверджується наданими пропозиціями в тому числі і стосовно збереження назви цієї вулиці.

З урахуванням приведеного вище, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі стосовно того, що думка громадськості міста Запоріжжя відповідачем по справі була узята до уваги, а їх пропозиції саме слугували підставою для прийняття спірного розпорядження, і позивач не був обмежений у свої правах вносити пропозиції стосовно перейменування вулиці та бути присутнім на обговоренні, подавати запити на інформацію, бути на прийомі у посадових осіб органів місцевого самоврядування, збирати підписи в підтримку своєї пропозиції щодо нової назви вулиці, тому не використання позивачем такої можливості у період з 29.02.2016 по 19.05.2016 не може слугувати підставою для скасування оскаржуваного ним Розпорядження №275.

Підсумовуючи вищевикладене, та виходячи з того, що організатором громадського обговорення щодо присвоєння імені фізичної особи вулицям - є сільський, селищний, міський голова (п.7 ч.1 ст.7 Закону № 4865-VI), а голова обласної державної адміністрації за приписами Порядку № 989 не наділений повноваженнями організатора проведення таких громадських обговорень, на чому також зауважив і Верховний Суд у постанові від 20.12.2018 по справі №808/2963/16, а також враховуючи вжиті Запорізькою ОДА заходи по інформуванню населення м.Запоріжжя про зміну назви об`єктів топоніміки, доручення відповідним органам місцевого самоврядування з дотриманням форми та способу збору пропозицій щодо перейменування об`єктів топоніміки провести інформаційно-роз`яснювальну роботу за участі представників громадськості, депутатів місцевих рад, волонтерів, учасників АТО, судова колегія визнає обгрунтованими висновки суду першої інстанції про безпідставність посилання позивача на непроведення саме Запорізькою ОДА громадських обговорень стосовно перейменування вулиць міста Запоріжжя, та відповідно вважає законим рішення суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі.

Доводи апеляційної скарги позивача на думку судової колегії не спростовують висновків рішення суду першої інстанції у цій справі, а свідчать лише про власне помилкове розуміння позивачем норм чинного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, що не може бути підставою для скасування законного та обгрунтованого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов