Справа № 826/12811/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Київ №826/12811/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу №542 від 09.08.2016,

в с т а н о в и в:

У серпні 2016р. представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ), в якому просить:

- визнати протиправними дії ДПІ щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25.11.2015 по 26.08.2016;

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПІ від 09.08.2016 №542 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Ухвалою суду від 22.08.2016 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22.08.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016, відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

У зв`язку із припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала дана адміністративна справа і не була ним розглянута, та згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями вищевказана адміністративна справа передана на розгляд судді ОСОБА_3 . Розгляд справи розпочався спочатку.

Підставами позову зазначено таке: - відсутність підстав для проведення перевірки, визначених пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 ПК України, оскільки на час прийняття оскаржуваного рішення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) внесено запис про припинення підприємницької діяльності позивача, позивач був знятий з податкового обліку та відповідно не мав заборгованості з податків і зборів; - невідповідність оскаржуваного наказу п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової рефор-ми", оскільки відсутні визначені умови для проведення перевірки позивача; - невідповідність наказу і повідомлення про проведення перевірки вимогам законодавства, а саме у повідом-ленні зазначено інший номер наказу, не зазначено терміну проведення перевірки; у наказі зазначено про проведення перевірки за майбутній період; у повідомленні і наказі зазначено, що перевірка проходить за період, коли позивач був знятий з обліку.

Відповідач подав заперечення, в яких просить відмовити в позові, посилаючись на положення пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Зазначає, що перевірка проведена у зв`язку з надходженням інформації про припинення позивачем під-приємницької діяльності від 28.01.2016 та поданням позивачем до ДПІ 12.02.2016 заяви про проведення перевірки. Повідомлення про проведення перевірки та копія наказу надіслані позивачу рекомендованим листом від 09.08.2016 №112/26-50-13-06 з повідомленням про вручення, які одержані позивачем 11.08.2016.

У справі наявні додаткові письмові представника позивача за довіреністю Дички А.Р.

Під час судового засідання представник позивача Дичка А.Р. підтримав позов з під-став, наведених у позовній заяві.

Відповідач явку свого представника до судового засідання не забезпечив, у зв`язку з чим та згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 21.09.2020 замінено відповідача у справі з ДПІ на її процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із 25.11.2015 позивач зареєстрований фізичною особою - підприємцем. У цей же день позивача взято на облік як платника податків та платника єдиного податку.

28 січня 2016р. до Єдиного державного реєстру внесено записи:

- №1030279 про внесення рішення фізичної особи-підприємця про припи-нення підприємницької діяльності;

- №2030279 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяль-ності фізичною особою - підприємцем.

У цей же день позивача знято з обліку як платника податків в ДПІ (номер зняття з обліку: 251).

Дані факти визнаються сторонами і підтверджуються наявними у справі копіями виписки з Єдиного державного реєстру від 26.11.2015 (а.с. 17), повідомлення державного реєстратора від 28.01.2016 №05-10-22/284 (а.с. 18), витягу з Єдиного державного реєстру від 17.08.2016 № (а.с. 19, 20), інформацією з Єдиного державного реєстру, розміще-ною на веб-сайті Міністерства юстиції України станом на 17.08.2016 (а.с. 21).

25 січня 2016р. позивач подав до ДПІ податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2015р., а 04.02.2016 - податкову декларацію платника єди-ного податку - фізичної особи - підприємця за січень 2016р. (а.с. 22, 23).

12 лютого 2016р. позивач подав до ДПІ заяву (вх. №2047/Ю), в якій він, у зв`язку з припиненням здійснення підприємницької діяльності, просив провести аудиторську пере-вірку його діяльності (а.с. 37).

12 лютого 2016р. головним державним ревізором-інспектором ДПІ Логвіненко О.М. складено опис документів, наданих за довіреністю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на проведення позапланової перевірки позивача (а.с. 38). В описі головний державний ревізор-інспектор ДПІ Логвіненко О.М. зазначив, що його складено у присутності ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 24.11.2015 та відмовився складати відповідний опис. Також, в описі міститься розписка ОСОБА_4 від 26.10.2016 про отримання документів в повному обсязі.

ОСОБА_4 , як вбачається з наявної у справі копії довіреності від 15.08.2016, є представником позивача.

ДПІ винесено наказ від 09.08.2016 №542 "Про проведення документальної позаплано-вої невиїзної перевірки", згідно з яким на підставі пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 ПК України вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25.11.2015 по 26.08.2016. Тривалість перевірки - з 19.08.2016 на 5 робочих днів (а.с. 16).

ДПІ оформлено письмове повідомлення від 09.08.2016 №112/26-50-13-06-14 про про-ведення з 19.08.2016 документальної позапланової невиїзної перевірки позивача (а.с. 15).

Позивачем визнається у позовній заяві факт одержання повідомлення від 09.08.2016 №112/26-50-13-06-14 і копії наказу від 09.08.2016 №542.

Після отримання позивачем вказаних документів ним подано 17.08.2016 до ДПІ дві заяви від 17.08.2016. В одній заяві позивач зазначив про відсутність у органів фіскальної служби повноважень на проведення аудиту, тому він відкликає заяву від 12.02.2016 (а.с. 45). В іншій заяві позивач висловив незгоду з призначенням перевірки та повідомив про подання до Окружного адміністративного суду міста Києва позову про скасування наказу від 09.08.2016 №542 (а.с. 46).

У період з 19.08.2016 по 26.08.2016 ДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання позивачем вимог чинного законодавства з питань оподатку-вання за період з 25.11.2015 по 26.08.2016, що підтверджується оформленим за результатами даної перевірки актом від 02.09.2016 №280/1/ НОМЕР_1 (а.с. 62-66).

На підставі вказаного акта перевірки ДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 22.09.2016 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з єдиного податку на 185625 грн.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності рішення контролюючого органу про проведення позапланової невиїзної пере-вірки позивача та правомірності її проведення.

Згідно з пп. 78.1.7 п. 78. 1 ст. 78 ПК України (тут і надалі у редакції, чинній на час винесення оскаржуваного рішення і проведення спірної перевірки) документальна позапла-нова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процеду-ру <...> припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, <...> або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Оцінюючи доводи сторін щодо наявності чи відсутності визначених пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України підстав для проведення документальної позапланової перевірки позивача, суд зважає на таке.

1) Щодо процедури припинення підприємницької діяльності позивача.

Статтею 51 ГК України встановлено, що підприємницька діяльність припиняється з власної ініціативи підприємця (ч. 1). Порядок припинення діяльності підприємця вста-новлюється законом відповідно до вимог цього Кодексу (ч. 2).

Законом України від 15.05.2003 №755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній на час внесення вказаних записів) встановлено, що для державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця подається один з таких документів, зокрема, заява про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - під-приємця за її рішенням - у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням (п. 1 ч. 4 ст. 18); фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (ч. 7 ст. 4).

Як встановлено судом, 28.01.2016 до Єдиного державного реєстру внесено записи від-носно позивача: №1030279 - про внесення рішення фізичної особи - підприємця про припинення підприємницької діяльності і №2030279 - про державну реєстра-цію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

Зміст наведених положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" і встановлений судом факт проведення процедури припинення підприємницької діяльності позивача 28.01.2016 - у день подання позивачем державному реєстратору заяви про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за його рішенням і внесення держаним реєстратором до Єдиного державного реєстру вказаних записів, дають суду підстави для висновку про виникнення у ДПІ підстави, передбаченої пп. 78.1.7 п. 78. 1 ст. 78 ПК України для проведення документальної позапланової перевірки позивача.

Представник позивача вірно зазначає, що на час винесення оскаржуваного рішення до Єдиного державного реєстру внесено запис від 28.01.2016 №2030279 про держав-ну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача. Однак, посилання пред-ставника позивача на дану обставину, як на підставу для висновку про порушення контролю-ючим органом пп. 78.1.7 п. 78. 1 ст. 78 ПК України, є помилковими і нормативно необґрунто-ваними. Суд нагадує, що за своїм змістом норма пп. 78.1.7 п. 78. 1 ст. 78 ПК України лише визначає обставину, за наявності якої контролюючий орган вправі здійснити документальну позапланову перевірку платника податків, зокрема, початок процедури припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Водночас, вказана норма не визна-чає жодних обставин чи умов (наприклад, внесення запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, зняття платника податку з податкового обліку та/або завершення процедури припинення тощо), за яких дане повноваження контролюючого органу не може бути реалізоване.

Крім того, доводи представника позивача не відповідають наступним законодавчим положенням.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізич-них осіб - підприємців та громадських формувань" відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є підставою для зняття їх з обліку в органах державної статистики, державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України та/або вчинення інших дій відповідно до законодавства.

Порядок зняття позивача з податкового обліку визначений ст. 65 ПК України і Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300 (далі - Порядок №1588).

Абзацом 10 п. 65.10 ст. 65 ПК України встановлено, що державна реєстрація припи-нення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не при-пиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно з пп. 1 п. 11.22 Порядку №1588 (у редакції, чинній на час припинення позива-чем підприємницької діяльності) підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки (абз. 1).

Дата зняття з обліку фізичної особи - підприємця відповідає даті отримання відомос-тей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дані про зняття з обліку платника податків фіксуються в журналі за формою №6-ОПП. Номер зняття з обліку відповідає номеру відповідного запису в журналі за формою №6-ОПП (абз. 2).

Дані про зняття з обліку фізичної особи - підприємця передаються контролюючим органом за основним місцем обліку такого платника податків до Єдиного державного реєст-ру із зазначенням: дати та номера запису про зняття з обліку, назви та ідентифікаційного коду контролюючого органу, у якому платника податків знято з обліку (абз. 3).

Згідно з пп. 5 п. 11.22 Порядку №1588 у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи (абз. 1).

Особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа (абз. 2).

Згідно з пп. 6 п. 11.22 Порядку №1588 після державної реєстрації припинення під-приємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприєм-ницької діяльності (абз. 1).

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну податкову декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (абз. 2).

Контролюючий орган може призначити та провести документальну перевірку такої фізичної особи - платника податків за наявності підстав та з урахуванням строків давності, передбачених Податковим кодексом України (абз. 3).

Отже, відповідно до п. 65.10 ст. 65 ПК України і пп.пп. 1, 5, 6 п. 11.22 Порядку №1588 наявність в Єдиному державному реєстрі запису про припинення підприємницької діяльності позивача від 28.01.2016 і внесення контролюючим органом до цього Реєстру даних про зняття позивача з обліку як платника податків не припиняють зобов`язань позивача забезпе-чити остаточні розрахунки з податків і подання податкової звітності та не спростовують наявність у контролюючого органу повноважень щодо призначення та проведення докумен-тальної перевірки позивача.

При цьому, суд зважає на те, що податкову декларацію за 2015р. позивач подав 25.01.2016, а податкову декларацію за січень 2016р. (звітний період, в якому проведено дер-жавну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача) - 04.02.2016. На час державної реєстрації припинення підприємницької діяльності позивача вказані декларації не перевірялись контролюючим органом на предмет своєчасності, достовірності, повноти нара-хування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність передбаченої пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України підстави для проведення спірної перевірки позивача.

2) Щодо подання позивачем заяви про зняття з обліку платника податків.

Як вже зазначав суд, іншою підставою, передбаченою пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, для проведення документальної позапланової перевірки позивача є подання заяви про зняття з обліку платника податків.

Відповідач зазначив у запереченні, що перевірка проведена на підставі заяви позивача від 12.02.2016, копію якої надав до суду.

Представник позивача заперечує проти наданої відповідачем копії заяви від 12.02.2016 як підстави для проведення спірної перевірки, посилаючись на те, що в заяві зазначено про проведення аудиторської перевірки, повноважень на здійснення якої у відповідача відсутні. Також, представник позивача посилається на те, що 17.08.2016 позивачем були подані заяви про відкликання заяви від 12.02.2016 і про незгоду позивача з призначенням перевірки.

Оцінюючи надану відповідачем копію заяви від 12.02.2016 як підставу для прове-дення спірної перевірки згідно з пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, суд зважає на таке.

На час виникнення спірних правовідносин Порядком №1588 не було передбачено подання фізичною особою - підприємцем (окрім фізичних осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, до яких позивач не відноситься) заяви про зняття з обліку платника податків. Як вже зазначав суд, згідно з пп. 1 п. 11.22 Порядку №1588 підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

Отже, заява позивача від 12.02.2016 не доводить виникнення у ДПІ передбаченої пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України підстави для проведення документальної позапланової пере-вірки позивача, позаяк подання позивачем заяви про зняття з обліку платника податків не було передбачено законодавством. У цьому контексті зміст заяви не важливий, оскільки не впливає на вказаний висновок суду. Разом з тим, цей висновок суду не спростовує попередній висновок суду щодо наявності підстав для проведення перевірки у зв`язку з процедурою припинення підприємницької діяльності позивача.

Оцінюючи доводи сторін щодо порушення вимог п. 79.1 ст. 79 ПК України, суд зважає на таке.

Згідно з п. 78.5 ст. 78 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Згідно із ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п. 79.1). Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (п. 79.2).

Як встановлено судом, рішення про проведення документальної позапланової пере-вірки позивача оформлено наказом начальника ДПІ від 09.08.2016 №542. Копія наказу й повідомлення про проведення перевірки надіслані на адресу позивача рекомендованим листом від 09.08.2019 №112/26-50-13-06-14 з повідомленням про вручення, про що зазначено у вступній частині акта перевірки. Позивачем визнається факт одержання цих документів до початку проведення перевірки. Перевірка проведена на підставі поданих представником позивача документів, перелік яких зазначено в описі від 12.02.2016 (а.с. 38) та у додатку 2 до акта перевірки (а.с. 66).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів представника позивача про порушення відповідачем вимог пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України.

Оцінюючи доводи представника позивача про невідповідність оскаржуваного наказу п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", суд зважає на таке.

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гри-вень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Представник позивача зазначає про відсутність передбачених вказаною нормою умов для проведення перевірки позивача, зокрема:

- позивач не подавав будь-яких заяв до ДПІ щодо проведення перевірки;

- відсутні докази надання Кабінетом Міністрів України дозволу на проведення спірної перевірки позивача;

- наказ про проведення перевірки прийнятий не на підставі рішення суду та не згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України;

- сума загального оподатковуваного доходу позивача від провадження господарської діяльності за 2015р. та за січень 2016р. менше 20 мільйонів гривень.

Відповідач заперечень проти вказаних доводів не навів.

Погоджуючись з представником позивача, суд зазначає, що у справі відсутні докази надання Кабінетом Міністрів України дозволу на проведення спірної перевірки позивача; оскаржуваний наказ прийнятий не на підставі рішення суду та не згідно з вимогами Кримі-нального процесуального кодексу України; сума загального оподатковуваного доходу пози-вача від провадження господарської діяльності за 2015р. та за січень 2016р. менше 20 мільйонів гривень.

Щодо подання позивачем заяви щодо його перевірки, то, як вже зазначав суд, у справі наявна копія заяви позивача від 12.02.2016, подана до ДПІ (вх. №2047/Ю), в якій він, у зв`язку з припиненням здійснення підприємницької діяльності, просив провести аудиторську перевірку його діяльності (а.с. 37).

Суд погоджується з тим, що в заяві позивачем зазначено "аудиторська" перевірка. Однак, дана обставина є формальною, яка не свідчить про допущення відповідачем пору-шень при призначенні спірної перевірки, зважаючи на таке.

Заява адресована і подана позивачем до ДПІ - контролюючого органу за місцем його реєстрації; заява подана у зв`язку з припиненням позивачем здійснення підприємницької діяльності. Наступні дії, вчинені представником позивача за довіреністю Юрченком В.В. у день подання цієї заяви, а саме надання головному державному ревізору-інспектору ДПІ Логвіненко О.М. документів, необхідних для проведення позапланової перевірки позивача, прийняті названим інспектором під розписку із складенням відповідного опису, а також розписка іншого представника позивача за довіреністю Крикуна В.Я. від 26.10.2019 про отримання документів у повному обсязі, у своїй сукупності переконливо свідчать про те, що суть заяви і причини її подання стосуються проведення ДПІ податкової перевірки позивача у зв`язку з припиненням ним підприємницької діяльності. Також, це підтверджується й змістом акта перевірки від 02.09.2016, в якому зазначено про те, що позапланова перевірка позивача проводиться вперше (п. 1.12 акта), що вказує на реалізацію відповідачем своїх повноважень з метою, з якої вони йому надані.

Посилання представника позивача на те, що позивачем подано до ДПІ заяву від 17.08.2016 про відкликання заяви від 12.02.2016, суд відхиляє, оскільки: по перше, податкове законодавство не передбачає відкликання платником податків заяви щодо проведення перевірки; по друге, відповідач не міг врахувати подані позивачем заяви від 17.08.2016, оскільки на момент їх подання керівником ДПІ реалізовано повноваження щодо прийняття оскаржуваного наказу й надіслано його копію з повідомленням про проведення перевірки на адресу позивача.

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи представника позивача щодо не подання позивачем до ДПІ заяви про проведення перевірки й порушення відповідачем вимог п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", які у повній мірі спростовуються дослідженими судом доказами.

Оцінюючи доводи представника позивача щодо невідповідності наказу і повідомлення про проведення перевірки вимогам законодавства, суд зважає на таке.

Представник позивача зазначає, що повідомлення видано не на підставі наказу №552 від 09.08.2016, оскільки в повідомленні зазначений інший номер наказу. Також, зазначає, що у повідомленні і в наказі вказано про проведення перевірки за період, коли позивач був знятий з обліку; в наказі від 09.08.2016 зазначено про проведення перевірки позивача за майбутній період, який на дату перевірки ще не настав.

Відповідач заперечень проти вказаних доводів не навів.

Так, доводи представника позивача спростовуються копіями наказу від 09.08.2016 №542 і повідомлення від 09.08.2016 №112/26-50-13-06-14, в якому зазначено наказ від 09.08.2016 №542/1306, а також копією акта перевірки від 02.09.2016, в якому зроблено посилання на вказані документи. Суд зауважує, що отримана позивачем копія наказу від 09.08.2016 має номер №542, у той час, коли в повідомленні і в акті зазначено номер наказу №542/1306. Однак, дана обставина не тягне недійсність наказу про призначення перевірки.

Як вбачається з копії наказу від 09.08.2016, перевірка проводиться за період з 25.11.2015 по 26.08.2016, тобто в межах строків давності, встановлених ст. 102 ПК України.

Зняття позивача з податкового обліку не є підставою для не проведення перевірки за вказаний період. Тим більше, що позапланова перевірка позивача раніше не проводилась.

Щодо зазначення у наказі періоду перевірки, який на дату прийняття наказу не настав, то згідно з актом від 02.09.2016 проведення перевірки завершено 26.08.2016, тобто в останній день періоду, який перевірявся.

Загалом, вказані доводи представника позивача ґрунтуються на формальних і несуттє-вих обставинах, які не спростовують наявність підстав для проведення спірної перевірки позивача і винесення рішення про її призначення.

Оцінивши надані сторонами докази та усі суттєві аргументи сторін, суд дійшов вис-новку про те, що оспорювана перевірка призначена і проведена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним на час виникнення спірних правовід-носин законодавством. Доводи представника позивача не доводять наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на відмову в задоволенні позову та згідно із ст. 139 КАС України сплачений позивачем згідно з квитанцією від 17.08.2016 №20 судовий збір у сумі 1102,42 грн. не підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві;

04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; код за .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко