Справа № 240/1215/20
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Житомир

справа № 240/1215/20

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконними та скасування рішень,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби №UA101000/2019/200875/2 від 06.11.2019 про коригування митної вартості;

- визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови №UA101090/2019/00191.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.10.2019, придбав у нерезедента «RothenseerAutopark GmbH» автомобіль марки "Opel", модель "Insignia", кузов № НОМЕР_1 , 2017 року випуску, вартістю 6500 Євро. З метою митного оформлення декларантом до митного органу були подані всі документи необхідні для здійснення митного оформлення ввезеного на ім"я позивача автомобіля. На підставі вказаних документів визначена позивачем за основним методом (за ціною угоди) митна вартість автомобіля, який ввозився в Україну, була заявлена в декларації в сумі розміром 6500 Євро.

Після отримання електронної декларації і доданих документів митниця повідомила представника позивача про те, що документи, які подані для митного оформлення містять розбіжності щодо відомостей про ціну, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме довідка про транспортні витрати, згідно з проведених відповідачем розрахунків, не відображає дійсну вартість доставки товару.

Відповідач не погодився із заявленою декларантом митною вартістю та 06.11.2019 службовою особою митниці прийнято рішення №UА101070/2019/200875/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість товару збільшилась та склала 9101 Євро та, як наслідок, видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101090/2019/00191, якою відмовив в митному оформленні автомобіля за митною декларацією №UА101070/2019/012715 за заявленою митною вартістю товару в сумі розміром 6500 Євро.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, включаючи інформацію щодо ціни товару, яка фактично була сплачена.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 31.03.2020 надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№10398/20).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначає, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. При цьому, якщо на рахунок сплачено кошти, декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Під час опрацювання поданих до митного оформлення документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР. За результатом опрацювання документів поданих до митного оформлення та виконання згенерованих АСАУР ризиків, а також визначених обов`язкових заходів перевірки, встановлено необхідність витребування додаткових документів, оскільки митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. З огляду на вказане, декларанту направлено повідомлення про необхідність надання відповідних документів. В ході додаткового опрацювання документів, що були подані до митного оформлення та подані додатково, встановлено, що вони не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Зазначає, що згідно з довідкою про витрати на доставку №1 від 16.10.2019 витрати по доставці автомобіля з Magdeburg (Німеччина) до кордону України Львівська митниця (Рава-Руська) склали 80 Євро. Проте. вартість дизельного палива на митній території Німеччини складає близько 1,396 евро за 1 л. - www.lardi-trans.com,www.my-trans.com. Витрати палива автомобіля "Opel", модель "Insignia", з об`ємом двигуна - 1598 см куб. в заміському режимі становлять близько 4,9 - 5,0 л. на 100 км (www.infocar.ua).

Згідно з витягом із сайту mobile.de, який надано декларантом, показник спідометра пробігу транспортного засобу на момент пропозиції з продажу становив 222000 км. Отже, різниця показника пройденого кілометрошляху між тим, що зазначений у інформації з сайту mobile.de та тим, що вказаний у акті огляду транспортного засобу, що складений під час перетину митного кордону України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС, (223547км) становить - 1547 км. Із врахуванням вищезазначених відомостей встановлено, що лише вартість палива для транспортування оцінюваного транспортного засобу на відстань 1547 км перевищує 80 євро.

Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, що позбавило орган доходів і зборів перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 Митного кодексу України) та методу 2б (ст.60 Митного кодексу України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 Митного кодексу України) та методу 2г (ст.63 Митного кодексу України) з причини відсутності основи для віднімання та додавання вартості. Відтак, декларанта повідомлено, що митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, який ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митній вартості схожого автомобіля за МД від 07.02.2019 №UA100010/2019/313616 - автомобіль марки "Opel", модель "Insignia", об`єм циліндрів двигуна - 1598 cm3, рік виготовлення - 2015, і становить - 9101 Євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року

Також вказує, що за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи надані декларантом документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості №UA101000/2019/200875/2 від 06.11.2019 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101090/2019/00191. Митну вартість визначено на рівні 9101 Євро, а тому оскаржуване рішення прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

26 червня 2020 року позивач надіслав до суду заяву (за вх.№22342/20), у якій додатково зазначає, що у разі неприйняття витрат на транспортування, митна вартість мала коригуватися щонайменше у сумі витрат на транспортування, а не за резервним методом із прийняттям за основу митної вартості іншого автомобіля.

Зазначає, що митний орган не довів, що вартість транспортного засобу за митною декларацією від 07.02.2019 №UA100010/2019/313616, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак, у тому числі подібних пошкоджень, які мають місце у цьому спорі. Відповідач не здійснив повне порівняння характеристик товарів, що вплинуло на обґрунтування взяття ним до уваги даних авто з іншими технічними характеристиками та відповідно, його вартості.

Згідно з ухвалою суду від 26.06.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 31.07.2020.

Відповідно до ухвали суду від 31.07.2020 у задоволенні клопотання Київської митниці Держмитслужби про заміну відповідача відмовлено.

У судове засідання, призначене на 31 липня 2020 року, прибув представник позивача, проте перед початком судового засідання, через канцелярію суду, подав клопотання (за вх.№27589/20), у якому просить суд розгляд справи проводити у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання 31.07.2020 не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

Зважаючи на подане представником позивача клопотання та зважаючи на неявку представника відповідача до суду та керуючись приписами ч.9 ст.205 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до ухвали суду від 31.07.2020 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.193 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з рахунком-фактурою №689/2019 від 05.10.2019 придбано у юридичної особи - «RothenseerAutopark GmbH»» легковий автомобіль: марки "Opel", моделі "Insignia", кузов номер - НОМЕР_1 , за ціною 6500 Євро (а.с.9)

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом 19.08.2019 подано митному органу митну декларацію №UA101090/2019/013713, у якій визначено вартість транспортного засобу в розмірі 6500 Євро (а.с.16).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA101090/2019/013713 митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактура від 05.10.2019 номер №689/2019; акт про проведення огляду товару №UA209060/2019/55008 від 16.10.2019, складений в зоні діяльності Львівської митниці Державної фіскальної служби під час перетину митного кордону України; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 10.10.2019 (а.с.9, 10, 11).

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву за вх.№10398/20 відповідач вказує, що за результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД №UA101090/2019/013713 та долучених документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в автоматичному режимі було згенеровано ряд ризиків, зокрема, щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів; витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів.

Зважаючи на вказане, декларанту було повідомлено про необхідність подання до митного органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; копію митної декларації країни відправлення (а.с.80-81, 82).

На вимогу митного органу декларантом надано такі додаткові документи: платіжне доручення від 08.10.2019; витяг із сайту www.mobile.de; документ про здійснення експорту даного автомобіля та повернення німецькій компанії ПДВ (штоєр); договір угоду про поставку товару від 12.10.2019; рахунок-фактура 689/2019 від 05.10.2019; документ про митну декларацію країни відправлення (а.с.84, 85, 86, 87, 88, 89).

У подальшому, 06.11.2019 відповідач прийняв рішення №UA101000/2019/200875/2 про коригування митної вартості товарів, яким збільшено митну вартість ввезеного автомобіля у розмірі 9101 Євро. У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме: за наданим рахунком-фактурою №689/2019 від 05.10.2019 набуто право власності на товар (транспортний засіб). Згідно із даним документом покупець взяв на себе зобов`язання прийняти транспортний засіб і оплатити ціну придбання. Товар фактично переданий у розпорядження покупця та знаходиться на митній території України.

Відповідно до довідки про витрати на доставку №1 від 16.10.2019 витрати по доставці автомобіля з Magdeburg (Німеччина) до кордону України Львівська митниця (Рава-Руська) склали 80 Євро. Водночас вартість дизельного палива на митній території Німеччини складає близько 1,396 евро за 1 л. - www.lardi-trans.com,www.my-trans.com. Витрати палива автомобіля марки "Opel", моделі "Insignia", з об`ємом двигуна - 1598 см куб. в заміському режимі становлять близько 4,9 - 5,0 л. на 100 км (www.infocar.ua).

Згідно з витягом із сайту mobile.de, який надано декларантом, показник спідометра пробігу транспортного засобу на момент пропозиції з продажу становив 222000 км. Отже, різниця показника пройденого кілометрошляху між тим, що зазначений у інформації з сайту mobile.de та тим, що вказаний у акті огляду транспортного засобу, що складений під час перетину митного кордону України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС, (223547 км) становить - 1547 км. Із врахуванням вищезазначених відомостей встановлено, що лише вартість палива для транспортування оцінюваного транспортного засобу на відстань 1547 км перевищує 80 євро.

Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, що позбавило орган доходів і зборів перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.

З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту надана інформація щодо вартості схожого товару.

Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митній вартості схожого автомобіля за МД від 07.02.2019 №UA100010/2019/313616 - автомобіль марки - "Opel", модель "Insignia", об`єм циліндрів двигуна - 1598 см3, рік виготовлення - 2015, компенсує значний перепробіг оцінюваного транспортного засобу 2017 року і складає - 9101 Євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.13, 73).

У зв"язку з прийняттям вказаного рішення, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101090/2019/00191, з тих підстав, що митна декларація не може бути оформлена, у зв"язку з невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару №1 умова ч.2 ст.58 Митного кодексу України, оскільки документи подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар (а.с.14-15, 91-92).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною друга статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як свідчать матеріали справи, декларант (позивач) при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості надав рахунок-фактуру №689/2019 від 05.10.2019, акт про проведення огляду товару №UA209060/2019/55008 від 16.10.2019, складений в зоні діяльності Львівської митниці Державної фіскальної служби під час перетину митного кордону України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 10.10.2019, довідку про транспортні витрати від 16.10.2019 (а.с.9, 10, 11, 25)

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З наведеного випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує право органу доходів і зборів перевіряти достовірність або точність будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу марки "Opel", моделі Insignia, номер кузова - НОМЕР_1 , 2017 року випуску, у розмірі 6500 Євро, та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому правова позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та за переконанням митного органу, декларантом не надано документи які підтверджують заявлену митну вартість, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації з електронного каталогу, наявної в митниці, за кодом транспортного засобу і на рівні 9101 Євро.

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку зі спрацюванням системи ризиків АСАУР: "Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів".

Однак після додатково поданих декларантом документів митний орган зазначив, що після опрацювання документів, що були подані до митного оформлення та подані додатково, встановлено, що вони не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

При цьому у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA101000/2019/200875/2 від 06.11.2019 відповідач, як на основну підставу коригування заявленої митної вартості транспортного засобу марки "Opel", моделі "Insignia", номер кузова - НОМЕР_1 , 2017 року випуску, вказав на те, що витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, що позбавило орган доходів і зборів перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки право позивача на автомобіль марки "Opel", моделі "Insignia", номер кузова НОМЕР_1 , підтверджується рахунком-фактурою №689/2019 від 05.10.2019, відповідно до якого позивач придбала у фірми "RothenseerAutopark GmbH" зазначений автомобіль вартістю 6500 Євро та сплатив за нього вказану суму, про що також свідчить свідоцтво про право власності на транспортний засіб серії НОМЕР_2 від 10.10.2019 власником зазначено особу - ОСОБА_1 (а.с.11).

Окрім цього, відповідачем під час розгляду справи не надано доказів оскарження правочину з приводу придбання позивачем у фірми "RothenseerAutopark GmbH" автомобіля марки "Opel", моделі "Insignia", номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску.

Крім цього, на підтвердження своїх доводів відносно визначеної митної вартості транспортного засобу, митним органом не надано жодного доказу, який би спростував зміст рахунку-фактури (інвойс) від 05.10.2019 №689/2019, у якому вказано узгоджену вартість автомобіля в сумі 6500 Євро, в тому числі будь-які відомості про отримання від компетентних органів країни експорту інформації щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу транспортного засобу марки "Opel", моделі "Insignia", номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску та отримання або не отримання від позивача коштів в сумі 6500 Євро та/або іншої суми за відчужений вказаний транспортний засіб.

Щодо посилання відповідача у рішенні про коригування митної вартості товару на недостовірність витрат понесених на транспортування оцінюваного транспортного засобу, суд зазначає.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5) та витрати на страхування цих товарів (пункт 7).

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Мінфіну України від 24.05.2012 №599, документами, які можуть бути подані декларантом або уповноваженою ним особою для підтвердження витрат на транспортування можуть бути: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких установлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг згідно з виставленим рахунком-фактурою; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та митною територією України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 км маршруту.

З урахуванням наведеного суд зауважує, що витрати на транспортування та витрати, пов`язані із експлуатацію автомобіля, мають різний зміст. При цьому, відсутність витрат на транспортування товару не виключають можливості понесення витрат на експлуатацію товару, в тому числі і на придбання пального для транспортування товару до кордону України. А тому суб"єктивна вартість пального, не може слугувати підставою для неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару.

З огляду на викладене, дослідженими в судовому засіданні документами спростовується позиція митниці про те, що подані документи не місять всіх відомостей щодо ціни яка була сплачена за товар. Подані декларантом документи, в своїй сукупності підтверджують факт проведення оплати позивачем за придбаний транспортний засіб на суму 6500 Євро.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року №689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 06.11.2019 №UA101000/2019/200875/2 вказано, що воно прийняте із застосуванням пункту 2 частини шостої статті 54 МК України, при цьому митну вартість відповідач визначив за другорядним методом - резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 08.02.2019 у справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості без врахування технічного стану транспортного засобу внаслідок використання автомобіля, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару.

Окрім того у рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем зазначено, що характеристики товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а саме автомобіля за митною декларацією UA100010/2019/313616 від 07.02.2019, рік випуску - 2015, на думку органу доходів та зборів компенсує імовірну різницю у вартості транспортних засобів, що пов`язана із роком виготовлення. Оскільки інформація щодо схожого транспортного засобу 2017 року виготовлення, митне оформлення якого завершене, у органу доходів і зборів відсутня.

Однак суд наголошує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення (подібного, а не аналогічного товару) не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості.

Тобто застосування вказаного методу без наявності відповідних висновків щодо оцінки вартості оцінюваного та взятого для порівняння транспортних засобів не може вказувати на об`єктивність та правомірність такого методу митного оцінювання товару. У даному випадку зазначених висновків митним органом наведено не було.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII цієї угоди під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Між тим, як свідчить зміст рішення про коригування митної вартості товарів від 06.11.2019 №UA101000/2019/200875/2, у ньому зазначено про неможливість застосування 2а та 2б методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості.

При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Окрім того, витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

При цьому, як встановлено судом, в поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом (ціною договору).

При цьому, спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогічна правова позиція викладене Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2019 року у справі №805/2713/16-а.

Оскільки, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, суд дійшов до висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 06.11.2019 №UA101000/2019/200875/2 є необґрунтованим та безпідставним.

Підсумовуючи всі наведені висновки у цій справі, суд зазначає, що як у взаємозв`язку, так і окремо, кожне порушення, допущене митним органом призвело до прийняття неправомірного рішення, яким скориговану митну вартість товару, автомобіля марки "Opel", моделі "Insignia", номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску. До них належать: відсутність аргументації та невідповідність нормам митного законодавства в прийнятих рішень; недоведеність необхідності застосування резервного методу визначення митної вартості товару, що в свою чергу потягнуло за собою неправомірність проведення наступних дій митним органом, в тому числі винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101090/2019/00191.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність коригування митної вартості товарів згідно із оскаржуваним рішенням №UA101000/2019/200875/2 від 06.11.2019 та винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101090/2019/00191, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної фіскальної служби.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_3 ) до Житомирської митниці Державної фіскальної служби (вул.Перемоги, буд.25, Житомир, 10003, ) про визнання незаконними та скасування рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби №UA101000/2019/200875/2 від 06.11.2019 про коригування митної вартості товарів та картку відмови Житомирської митниці Державної фіскальної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101090/2019/00191.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 21 вересня 2020 року

Суддя А.В. Горовенко