Справа № 760/832/20
Суддя: Жовноватюк В. С.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/500/20 (Справа №760/832/20
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді - Жовноватюк В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Мошківського Едуарда Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1903355 від 25.12.2019 і закрити провадження у справі, мотивуючи свої вимоги наступним.

25.12.2019 постановою інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Мошківського Е.А. позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що 25.12.2019 о 14:52 годин позивач, керуючи транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Петра Запорожця, 15 у м. Києві, був не пристебнутий паском безпеки, не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія та документ про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4.а ПДР.

Позивач стверджує, що з вищевказаною постановою він не згодний, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним. Зазначає, що його було зупинено інспектором патрульної поліції, під час керуванням автомобілем Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , для залучення у якості свідка, понятого при складанні іншого протоколу по ст.130 КУпАП. Позивач стверджує, що відмовився бути залученим у якості свідка, оскільки їхав у лікарню та не мав вільного часу. Між тим, стверджує, що правила дорожнього руху він не порушував, тому, за його переконанням інспектор не мав права перевіряти наявність у нього свідоцтва про реєстрації тз та полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що належних і допустимих доказів, які б вказували на вчинення ним правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП існувати не може. Переконував суд в тому, що підставою для зупинки його транспортного засобу було не відсутність пасків безпеки, а саме його відмова бути понятим у зв`язку із зайнятістю. Зазначив, що апріорі відповідач не міг в автомобілі, що рухається , побачити, чи пристебнутий водій чи ні.

З цих підстав просить позов задовольнити.

16.01.2020 ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

05.03.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами та вважає позов необґрунтованим. Пояснив, що водій ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки та не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія та документ про реєстрацію транспортного засобу ,а також поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальносі власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності. Долучив до матеріалів справи диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора (а.с.19-22)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР).

Відповідно до п.1.1 ПДР України ці правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на цих ПДР України.

П.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірність експлуатації транспортних засобів.

П. 1 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 21.3, п. 21.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")

Згідно з ст. 280 КУпАП , орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, згідно оскаржуваної постанови, 25.12.2019 о 14:52 годин позивач, керуючи транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Петра Запорожця, 15 у м. Києві, був не пристебнутий паском безпеки, не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія та документ про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4.а ПДР.

При цьому, матеріалами справи не доведено, що складено ще і постанову про порушення позивачем вищезазначеного пункту ПДР.

Відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідальними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

В даному випадку позиція позивача є правильною. Відповідач міг вимагати від нього надання страхового полісу та відповідно складати постанову в разі його відсутності виключно у випадку оформлення ДТП або при складанні протоколу або постанови про вчинення іншого адміністративного правопорушення.

Доказів вчинення іншого правопорушення або винесення постанови відповідачем надано не було.

Згідно ст. 272 КУпАП , як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Законодавець не встановлює відповідальності свідка за відмову давати пояснення у справах про адміністративне правопорушення.

Більш того, матеріали справи не свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився з`явитися на виклик посадової особи в зазначений дату та час та надати пояснення з приводу відомих йому обставин.

З відеозапису, наданого відповідачем, також вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від залучення його у якості свідка, а також заперечував щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності з підстав саме необгрунтованості зупинення. Водночас, слід зазначити, що події на відеозаписі відбуваються на вулиці біля автомобіля, яким керував позивач. Тому, обставину щодо перебування останнього не пристебнутим паском безпеки під час керування транспортним засобом суд вважає не доведеною. Зазначений відеозапис фіксує виключно спілкування позивача та відповідача вже в достатньо емоційному стані обох і задовго після зупинки транспортного засобу позивача.

Ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП.

За приписами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

П.3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1903355 від 25.12.2019 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5-7, 9, 77, 90, 241-247, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Мошківського Едуарда Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції м. Києва Мошківського Едуарда Анатолійовича серії ЕАК №1903355 від 25.12.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С.Жовноватюк