Справа № 200/10006/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

15 вересня 2020 р. Справа №200/10006/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Шинкарьової І.В., при секретарі судового засідання Заїченко Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Донецького окружного адміністративного суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням суду 16 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 (місце фактичного проживання/перебування: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87500, Доненька область, м. Маріуполь, пр-т. Миру, буд. 70, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та визнано протиправним та скасувано рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 31 травня 2019 року та від 16 липня 2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 22 травня 2019 року.; зобов`язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2019 року про призначення щомісячної адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

Рішення суду набуло законної сили 19 листопада 2019 року.

17 березня 2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача про перегляд рішення, в порядку ст.361-364 КАС України, в якій позивач просить, з урахування уточнення заяви від 03 серпня 2020 року, суд ухвалити судове рішення про зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити заборгованість по виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 13 травня 2019 року по 07 січня 2020 року; Ухвалити судове рішення про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення № 200/10006/19-а від 16 жовтня 2019 року.

У заяві позивач зазначає, що при отриманні судового рішення, відповідач провів перегляд заяви позивача від 13 травня 2019 року та перевірку обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.11/08.11.2019 р. В акті зазначено, що позивач не перебувала за місцем проживання та залишено повідомлення про право звернутися протягом 3 днів для складання акту про проживання за адресою. Акт складено тільки інспектором відповідача, а власником квартири не підписано. Згідно вказаного акту було прийнято рішення про відмову в призначенні виплати щомісячної адресної допомоги, згідно повідомлення від 02.12.2019 р., також згідно листа до змін рішення від 11.11.2019 р. з додаванням витягів протоколу № 99 від 20.11.2019 р.

Позивач зазначає, що інспектором відповідача ніяких повідомлень залишено не було. Позивач вважає, що це є порушенням законних прав та злісне ухилення від виконання судового рішення, що є також порушення чинного законодавства і веде к притягненню винних осіб до відповідальності.

При зверненні до начальника Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради позивачу було повідомлено, що такі суми сплатити у відповідача не має прав. Тому позивач вважаю, що відповідач зловживав своїм службовим становищем та умисно виконував рішення суду від 16 жовтня 2019р. № 200/10006/19-а з порушенням щоб тільки не сплачувати суму заборгованості згідно рішення суду.

Відповідачем надано відзив на заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення від 16 жовтня 2019 за ново виявленими обставинами, в якому заперечує проти задоволення заяви від 17 березня 2020 року, оскільки 05 листопада 2019 року та 08 листопада 2019 року державним соціальним інспектором було здійснено перевірку достовірності та повноти інформації про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 шляхом відвідування задекларованої адреси проживання. На момент здійснення обстеження ОСОБА_1 за адресою не перебувала. Враховуючи зазначене відповідачем було прийнято рішення від 20 листопада 2019 року про відмову у призначенні соціальних виплат.

Вивчивши наданні сторонами докази, суд встановив наступне.

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.11/08.11.2019 року. №19/280 вбачається, що державним соціальним інспектором було здійснено перевірку достовірності та повноти інформації про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 шляхом відвідування задекларованої адреси проживання. На момент здійснення обстеження ОСОБА_1 за адресою не перебувала.

Рішенням від 20 листопада 2019 року міської комісії з розгляду питань призначення соціальної виплат про відмову у призначенні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради.

Вивчивши заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення ДОАС від 24 липня 2018 року та додані до неї матеріали, суд вважає, що підстави для задоволення заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відсутні з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1,2 частини п`ятої ст.361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень суддів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або ухвалено нове судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

За положеннями ч.ч. 3-5 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.

Отже, відповідно до частини першої статті 361 КАС України за нововиявленими обставинами може бути переглянуто судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили. Такий перегляд є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Виходячи зі змісту закону, необхідно враховувати, що частина 3 статті 361 КАС України сама по собі не є підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, оскільки перелік підстав чітко визначений частиною 2 цієї же статті.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

Отже істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Також суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Верховний Суд в своїй постанові від 20 липня 2019 року у справі №855/268/19 зазначив, що не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Вказані позивачем обставини, щодо прийняття рішення від 20 листопада 2019 року міської комісії з розгляду питань призначення соціальної виплат про відмову у призначенні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, а також ухвалити судове рішення про зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити заборгованість по виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 13 травня 2019 року по 07 січня 2020 року; Ухвалити судове рішення про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення № 200/10006/19-а від 16 жовтня 2019 року, не є нововиявленою в розумінні КАС України. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи не є підставою для її перегляду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами від 22 травня 2015 року №7 в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Таким чином, дослідивши матеріали адміністративної справи та заяви, суд доходить висновку про те, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами, що не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, а тому заявлені вимоги в заяві є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Положеннями частини першої, другої статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З огляду на викладене, на підставі аналізу доводів заяви в сукупності з обставинами справи, відображеними у судовому рішенні, щодо якого ставиться питання про перегляд за нововиявленими обставинами, суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач, не є нововиявленими у розумінні чинного адміністративного законодавства, а тому у даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 14, 77, 248, 256, 361, 368, 369 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року по адміністративній справі №200/10006/19-а - відмовити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 31 травня 2019 року та від 16 липня 2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 22 травня 2019 року.; зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2019 року про призначення щомісячної адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні, - залишити в силі.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 15 вересня 2020 року. Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 21 вересня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя І.В. Шинкарьова