Справа № 215/6473/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 215/6473/19

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Чередниченко В.Є. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі №215/6473/19 за позовом ОСОБА_1 до голови Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Солода Віталія Михайловича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до голови Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Солода Віталія Михайловича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить його скасувати та постановити окрему ухвалу згідно із ст. ст. 249, 324 КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.

При цьому, положеннями статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення, відповідно до яких суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення;

3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що враховуючи положення вимог статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги апеляційної скарги "…постановити окрему ухвалу згідно із ст. 249, 324 КАС України…" виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду, оскільки повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне запропонувати скаржнику надати апеляційну скаргу із зазначенням у ній вимог до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на час подання апеляційної скарги - 14.08.2020 року) визначено, що при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 х 2102 = 31530).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 рік становив 2102 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позову - 06.11.2019 року) передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір справляється у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи те, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року становив 1921 грн., судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову з однією вимогою немайнового характеру становив 768,40 грн. (1921 х 0,4).

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позову, позивачем заявлено шість вимог немайнового характеру.

Враховуючи те, що у разі об`єднання двох і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, а також те, що позивачем заявлено шість вимог немайнового характеру, судовий збір за подання до адміністративного суду цього позову повинен справлятися у розмірі 4610,40 грн. (768,40 х 6) та в свою чергу судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду справляється у розмірі (4610,40 грн. х 150 %) 6915,60 грн.

Однак, на підтвердження сплати судового збору заявником апеляційної скарги не надано суду документ, який підтверджує сплату ним судового збору у визначеному законом розмірі - 6915,60 грн.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях Отримувач коштів УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/2203010, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274, Банк отримувача, Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA1004004, Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі,

зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до положень статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Тобто, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору така особа повинна надати докази в підтвердження неможливості сплати судового збору чи в підтвердження того, що така сплата судового збору може позбавити цю особу фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.

При цьому, обов`язок підтвердження наявності обставин тяжкого майнового стану особи, яка звертається до суду з позовом або апеляційною скаргою, та наявності в неї підстав для звільнення від сплати судового збору покладається виключно на таку особу.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги документів, скаржник як на доказ підтвердження скрутного майнового стану, який перешкоджає йому сплатити судовий збір у розмірі визначеному законом вказує на довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради №4535 від 03.08.2020 року відповідно до якої позивач отримує щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій непрацездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І гр. - ОСОБА_2 , яка станом на липень 2020 року становить 34.75 грн.

Скаржник зазначає, що іншого доходу не отримує про що, на його думку, беззаперечно свідчить довідка №4535 від 03.08.2020 року.

Водночас, суд зазначає, що страховий внесок - консолідований страховий внесок, збір з якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками внеску за осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами є підприємства, установи організації - роботодавці, фізичні особи, що використовують працю найманих працівників.

Таким чином, надана позивачем довідка №4535 від 03.08.2020 року містить лише інформацію стосовно сум доходу з отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій непрацездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І гр. - ОСОБА_2 .

Надана скаржником довідка не може свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб - зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини, тощо). Заявником не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.

Отже, скаржником не надано доказів на підтвердження того, що сплата судового збору може позбавити його фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

З огляду на вищевикладене, суд дає можливість заявнику апеляційної скарги у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати апеляційну скаргу оформлену у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, тобто надати апеляційну скаргу із зазначенням у ній вимог до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України та надати документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі.

Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі №215/6473/19 - залишити без руху та надати строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги, а саме надати апеляційну скаргу із зазначенням у ній:

- вимог до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України;

- надати документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі - 6915,60 грн.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

У випадку не усунення недоліків у вказаний строк апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя В.Є. Чередниченко