Справа № 380/5913/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/5913/20
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

18 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сасевича О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон +» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон +» до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України, Державної служби геології та надр України про визнання неправомірним (недійсним) листа, визнання неправомірною дії, визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон +» до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України, Державної служби геології та надр України, із вимогами:

-визнати неправомірним (недійсним) лист Державної екологічної інспекції у Львівській області від 11.03.2020 року №02-1084, надісланий на адресу Державної екологічної інспекції України;

-визнати неправомірною дію з направлення Державною екологічною інспекцією України Держгеонадра України листом від 26.03.2020 року №2320/2.10/6-20 подання на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5181 від 05.07.2010 року, наданого ТОВ «Моріон +», з метою видобування валунно-гравійно-піщаних порід Південно-Західної ділянки Верчанського родовища, розташованого у Львівській області;

-визнати протиправним і скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 03.06.2020 року №200 щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5181 від 05.07.2010 року.

Ухвалою судді від 28.07.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали судді позивач усунув недоліки позовної заяви.

У зв`язку із виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, ухвалою судді від 07.08.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20.08.2020 року було відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон +» про забезпечення позову.

17.09.2020 року від ТзОВ «Моріон +» повторно надійшла до суду заява про забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 03.06.2020 року №200 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5181 від 05.07.2010 року», до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В заяві вказано, що внаслідок неправомірних дій відповідачів - Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України оскаржуваним наказом Державної служби геології та надр України №200 від 03.06.2020 року зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №5181 від 05.07.2010 року, наданого ТзОВ «Моріон +», з метою видобування валунно-гравійно-піщаних порід Південно-Західної ділянки Верчанського родовища, розташованого у Львівській області. Заявник зазначив, що Товариство з дати, визначеної спірним наказом не має права проводити будь-які роботи в межах наданої йому в користування ділянки надр, тобто фактично юридична особа позбавлена можливості видобування корисної копалини - валунно-гравійно-піщаних порід, що є одним із видів її господарської діяльності та основним джерелом доходів, зважаючи на те, що саме з доходів від видобування корисної копалини здійснюється виплата заробітної плати та сплата податкових зобов`язань.

Таким чином, заявник наголошує, що існують підстави для забезпечення позову, визначені ч.2 ст.150 КАС України, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, і є очевидними ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд відзначає, що заява про забезпечення позову розглядається судом в порядку ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення учасників справи.

Тож, перевіривши матеріали справи й заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст.151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як передбачено ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Надаючи оцінку мотивам заяви про забезпечення позову у спосіб зупинення дії наказу, суд враховує таке.

Зазначаючи про необхідність зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 03.06.2020 року №200 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5181 від 05.07.2010 року», заявник, не посилаючись на жодні інші обставини і докази, аніж ті, що уже були досліджені та враховані судом при постановленні ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, повторно не надає суду доказів, які свідчать про очевидність ознак протиправності цього наказу суб`єкта владних повноважень чи утруднення виконання рішення суду у подальшому, а наведені у позовній заяві доводи ТзОВ «Моріон +» підлягають перевірці у ході судового розгляду справи по суті.

Суд вважає невмотивованими посилання заявника на неможливість подальшого відновлення його прав та інтересів без вжиття судом заходів забезпечення позову, про які йдеться у заяві.

Подання позову, предметом якого є скасування рішення, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо аргументів заявника про те, що для відновлення його прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у разі незастосування заходів забезпечення позову, то такі до уваги судом не беруться. Підставою для їх відхилення є необґрунтованість тверджень заявника про ймовірність настання порушень.

Отже, із поданої заяви про забезпечення позову не вбачається підставності для вжиття таких заходів, а лише вказано на незаконність рішення/наказу, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТзОВ «Моріон +», або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Судом такі підстави також не встановлені.

Крім того, суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, оскільки оцінку спірному наказу буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог у справі №380/5913/20, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Водночас, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право заявника/позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Таким чином, повторно подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та непідтвердженою жодними доказами, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150, 153, 154, 243, 248, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон +» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон +» до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України, Державної служби геології та надр України про визнання неправомірним (недійсним) листа, визнання неправомірною дії, визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сасевич О.М.