Справа № 540/1795/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

21 вересня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1795/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Ковбій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про повернення судового збору в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної ради, третя особа на стороні відповідача - Комунальна установа з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради про визнання протиправними та скасування рішень.

встановив:

08 липня 2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 ) із позовом до Херсонської обласної ради, третя особа на стороні відповідача - Комунальна установа з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт другий рішення Херсонської обласної ради від 29.05.2020 року № 1707 «Про затвердження умов продажу об`єктів малої приватизації, які розроблені аукціонною комісією», а саме: «Комунальній установі з капітального будівництва та експлуатації Херсонської області, як органу приватизації територіальних громад сіл, селищ, міст Херсонської області, не пізніше ніж через 10 робочих днів опублікувати інформаційне повідомлення на офіційному веб-сайті Херсонської обласної ради та в електронній торговій системі»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської обласної ради від 26 липня 2018 року № 951 «Про порядок проведення малої приватизації майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Херсонської області».

Ухвалою суду від 17 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонської обласної ради, третя особа на стороні відповідача - Комунальна установа з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради про визнання протиправними та скасування рішень, разом з доданими документами повернути позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

16.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з заявою про повернення помилково сплаченого судового збору, яку суд відповідно її змісту та прохальної частини розцінює як заяву про повернення судового збору.

Ухвалою суду від 18.09.2020 року заява прийнята до провадження судді Ковбій О.В., визначено розглядати заяву в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву суд виходить з наступного.

Так, положеннями ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 752/4567/19 та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі № 910/14147/19 при вирішенні питання щодо можливості прийняття як доказу сплати судового збору платіжного документа особа платника в якому відмінна від особи позивача зазначив наступне.

Верховний Суд визначив, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення від 01 березня 2002 року у справі «Кутіч проти Хорватії»).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі від 28 жовтня 1998 року «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд визначив можливим прийняття квитанції в якій платником є інша особи, а не учасник справи чи представник, як доказ сплати судового збору.

Окрім наведеного висновку, суд вважає, що при вирішенні питання стосовно можливості повернення судового збору обов`язковому врахуванню підлягає правова позиція судді, що вирішував питання про відкриття провадження у справі, оскільки саме такий підхід забезпечить дотримання Херсонським окружним адміністративним судом принципу правової визначеності, що полягає у сталості правової позиції.

Так, 08.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом. Окрім іншого, до позову заявником додано квитанцію №1-2053К від 07.07.2020 року на суму 847,20 грн. Платником згідно квитанції є ОСОБА_2 , проте, призначенням платежу визначено: "Судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Херсонський окружний адміністративний суд від ОСОБА_1 "

Ухвалою суду під головуванням судді Пекного А.С. від 09.07.2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з наявними в ній недоліками.

Судом вказано, що позивачу з метою усунення недоліків необхідно:

- надати суду оформлену належним чином позовну заяву з викладом обставин та обґрунтуванням щодо протиправності рішення відповідача від 26.07.2018р. №951 "Про порядок проведення приватизації майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Херсонської області" (у кількості для суду та усіх учасників справи);

- надати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з доданими доказами щодо поважності причин пропуску такого строку;

- надати документ про доплату судового збору у сумі 840,80 грн., або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Поряд з цим, в ухвалі зазначено, що позивачем додано до позову квитанцію про сплату судового збору в сумі 840,80 грн, визнано, що судовий збір сплачено лише за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Таким чином суддею враховано надану квитанцію №1-2053К від 07.07.2020 року на суму 847,20 грн належним доказом сплати судового збору за позовом.

В подальшому, на виконання ухвали суду ОСОБА_1 подано позовну заяву в новій редакції та квитанцію про оплату судового збору на суму 840,80 грн.

Отримавши вказані документи, суд зазначив, що позивачем не виконані вимоги ухвали від 09.07.2020 року в повному обсязі. А саме, невиконаними згідно змісту ухвали залишилась лише вимога про надання доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовом.

З огляду на викладене та з аналізу змісту ухвали суду від 17.07.2020 року вбачається, що недолік стосовно сплати судового збору суд визнав усунутим.

Таким чином, при вирішенні судом питання про відкриття провадження у справі, квитанції про сплату судового збору: №1-53К від 14.07.2020 року на суму 840,80 грн, в якій платником зазначено ОСОБА_3 та №1-2053К від 07.07.2020 року на суму 847,20 грн, платником в якій зазначено ОСОБА_2 визнані судом належним підтвердженням сплати судового збору за позовом.

Суд не вбачає підстав для визначення сплачених за квитанціями сум як помилково сплачених, оскільки в призначенні платежу квитанції №1-2053К від 07.07.2020 року на суму 847,20 грн зазначено "Судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Херсонський окружний адміністративний суд від ОСОБА_1 ", а в квитанції №1-53К від 14.07.2020 року на суму 840,80 грн вказано: "...Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Херсонський окружний адміністративний суд, справа №540/1795/20".

Тобто, призначення платежу дозволяє безпомилково визначити суми за квитанціями як судовий збір по справі №540/1795/20.

Щодо можливості його повернення суд зазначає наступне.

Так, ч.2 ст. 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір", п.2 ч.1 ст. 7 якого передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви або скарги.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. (ч.2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір")

Судом встановлено, що при зверненні з позовом позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1688,00 грн згідно квитанції №1-53К від 14.07.2020 року та №1-2053К від 07.07.2020 року.

Ухвалою суду від 17.07.2020 року позовна заява повернута позивачу в частині однієї позовної вимоги немайнового характеру.

Згідно ч. 2 ст. 241 КАС України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У зв`язку з викладеним поверненню позивачу підлягає судовий збір у розмірі 1688,00 грн (а не 1687,00 грн, як помилково вважає позивач) згідно квитанцій №1-53К від 14.07.2020 року та №1-2053К від 07.07.2020 року.

Керуючись ст.ст. 132, 241, 248, КАС України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору - задовольнити.

Повернути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) грн. 00 коп., сплачений згідно квитанції №1-2053К від 07.07.2020 року та №1-53К від 14.07.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, оскарженню не підлягає та є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя О.В. Ковбій