Справа № 280/3106/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 280/3106/19

адміністративне провадження № К/9901/8752/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі за адміністративним позовом Командитного товариства «Желєв С.С і компанія «Мелітопольського елеватора» до ГУ ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

23.03.2020 ГУ ДФС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 08.05.2020 касаційну скаргу залишено без руху як таку, що подана з порушенням пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 08.05.2020 ГУ ДФС звернулося до Верховного Суду з клопотанням про усунення недоліків касаційної скарги, надавши документ про сплату судового збору у розмірі 42 040,00 грн (платіжне доручення № 1066 від 30.07.2020).

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з наступного.

ГУ ДФС зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема підпунктів 14.1.36, 14.1.181, підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм в постановах від 29.05.2020 (справа № 826/27811/15), від 06.08.2019 (справа № 160/8441/18), від 10.04.2020 (справа № 823/1389/16), від 24.03.2020 (справа № 260/410/19), від 03.03.2020 (справа № 140/2715/18), від 05.03.2020 (справа № 2а-3328/11/0970), від 02.04.2019 (справа № 826/14331/13-а).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Зазначена ГУ ДПС підстава касаційного оскарження не знайшла підтвердження з огляду на неподібність правовідносин у справі № 280/3106/19 та з правовідносинами у справах, на постанови Верховного Суду в яких ГУ ДФС посилається як на приклад правозастосування, якому не відповідають судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Інше застосування судами першої та апеляційної інстанцій в судових рішеннях, ухвалених у справі № 280/3106/19, в порівнянні із зазначеними постановами Верховного Суду норм, зокрема пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в контексті результату вирішення спору обумовлено різним складом обставин у справі, встановлених судом на підставі оцінки доказів.

Так, суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях дали оцінку, зокрема і товарно-транспортним накладним. При цьому висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо товарно-транспортних накладних як належного доказу обставин щодо здійснення господарської операції не є іншим, ніж висновок Верховного Суду з цього питання. Так само не суперечить відповідному висновку Верховного Суду і оцінка судами першої та апеляційної інстанцій товарно-транспортних накладних в сукупності з іншими письмовими доказами (документи бухгалтерського та податкового обліку). Доводи ГУ ДФС фактично стосуються правової оцінки судами першої та апеляційної інстанцій доказів, тоді як згідно з частиною другою статті 341 КАС суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, наведене скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Крім того, згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтею 248, частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді Є.А. Усенко
М.М. Гімон М.Б. Гусак