Справа № 524/1350/20
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 р.Справа № 524/1350/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Кравченка Анатолія Анатолійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Рибалка Ю.В., м. Кременчук, повний текст складено 28.04.20 року по справі № 524/1350/20

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Кравченка Анатолія Анатолійовича , Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кравченка Анатолія Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 квітня 2020 року по справі №524/1350/20 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Задоволено адміністративний позов Близнюка Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кравченка Анатолія Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Скасовано постанову поліцейського роти №2 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Кравченка А.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 1679600 від 02.02.2020 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Провадження по адміністративній справі закрито.

Поліцейський роти № 2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кравченко А.А. , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує , що суд першої інстанції помилково погодився з позицією позивача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом з поважних причин, оскільки, позивач витратив час на реалізацію свого права на захист, так як копію оскаржуваної постанови серії ДП18 № 679600 від 02.02.2020 року гр. ОСОБА_1 отримав на місці зупинки ТЗ негайно після розгляду справи 02.02.2020 року, а з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення до Автозаводського районного м. Кременчука представник позивача звернувся 05.03.2020 року. Тобто , адміністративний позов подано з порушенням встановленого статтями 289 КУпАП та 286 КАС України строку, при цьому, будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волевиявлення позивача, суду не надано, зокрема, ні позивачем, ні представником позивача, не зазначено та не доведено жодними належними та допустимими доказами поважні причини не підписання договору про надання правової (правничої) допомоги в строки передбаченні статтями 289 КУпАП та 286 КАС України. Зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 , в м. Кременчук по вулиці Київська 6.5 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, номерний знак НОМЕР_1 при повороті праворуч не ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту, а саме правий, чим порушив п.п. 9.2 «б» ПДР України, апелянт , поліцейський роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Кравченко А.А. не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову серії ДП18 № 679600 від 02.02.2020 року. Вчинене правопорушення підтверджується відеозаписом події, якій надано до суду. Посилаючись на висновки, викладені у постановах Верховного суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17 та від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17, вважає , що позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Між іншим, незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчук Полтавської області від 28.04.2020 року по справі №524/1350/20, прийняти нову постанову у справі, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

За правилами ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Позивача повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за номером телефону, що підтверджується телефонограмою.

Відповідач повідомлявся на електронні адреси, які містяться в матеріалах справи.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою серії ДП18 № 1679600, 02.02.2020 року о 01 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Кременчуці по вул. Київській, 5 та при повороті праворуч не ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту, а саме правий, чим порушив п.п. 9.2 «б» ПДР України, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем п.п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, а він сам це порушення заперечує.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку , що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки витратив час на реалізацію свого права на захист, що є достатньою підставою для поновлення позивачу зазначеного строку.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводом апеляційної скарги є посилання апелянта на пропуск строку звернення позивача з даним позовом , недоведеність належними доказами поважності такого пропуску строку та помилковість висновків суду першої інстанції про поважність пропуску позивачем строку звернення до суду , оскільки останній витратив час на реалізацію свого права на захист.

Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, заперечення викладені як в апеляційній скарзі так і в заяві про залишення позову без розгляду , яка подана до суду першої інстанції , матеріали справи у їх сукупності , колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями ч. ч. 1, 3 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Також, в межах спірних правовідносин іншим законом, який визначає інші строки для звернення до суду є Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (ч. 3 цієї статті).

Положеннями ст. 287 КУпАП визначено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, враховуючи вищенаведені норми Законів, встановлено десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом з дня ухвалення відповідного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що приписами КУпАП передбачено можливість поновлення строку на оскарження постанови, за умови, що такий строк пропущений особою з поважних причин.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку звернення до суду і до дати звернення з позовною заявою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений приписами КУпАП, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до суду з поважних причин.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Так, у пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, що також прописано у Рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року, яким визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Оскільки перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно встановити початок його перебігу, який законодавець визначив альтернативно - як день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Матеріали справи свідчать, що оскаржувана постанова поліцейського роти №2 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Кравченка А.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 1679600 від 02.02.2020 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП отримана позивачем 02.02.2020р. , про що свідчить його підпис в постанові та не оспорюється сторонами.

З даним позовом про оскарження постанови до суду позивач звернувся лише 05.03.2020р., тобто з пропуском 10-тиденного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України та ст. 289 КУпАП, що також не оспорюється сторонами.

Обґрунтовуючи заявлене в позові клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач вказує на те , що не мав можливості скористатися правом на правову допомогу безпосередньо під час так званого розгляду справи про адміністративне правопорушення до винесення оскаржуваної постанови, він вимушений був звернутися за правовою допомогою та витратити час на пошук адвоката. 27 лютого 2020 року між позивачем та адвокатом Близнюк Ігорем Володимировичем підписано договір про надання правової (правничої) допомоги.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія зазначає, що пошук адвоката та вчинення дій адвокатом з метою захисту порушених прав протягом майже 30днів (в сукупності) з моменту отримання оскаржуваної постанови не є поважною причиною, адже не є непереборною обставиною, яка перешкоджала своєчасно саме позивачу звернутись до суду. Така обставина також не пов`язана з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасно звернутись до суду.

Позивач не був позбавлений можливості самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений КАС України 10-тиденний строк.

За наведених вище обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, колегія суддів визнає, що лише посилання позивача на пошук адвоката та подальшому дії адвоката не може бути визнано поважною причиною пропущення 10-тиденного строку звернення до суду, оскільки така причина не носить ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, не встановивши переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано поновив строку звернення до суду з даним позовом , під час апеляційного розгляду справи не встановлено факту пропуску цього строку з поважних причин, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовної заяви без розгляду згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції встановлено факт пропуску строку звернення до суду та не встановлено наявність підстав для поновлення цього строку, необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом , колегія суддів дійшла до висновку, що рішення підлягає скасуванню, а позовна заява підлягає залишенню без розгляду .

Керуючись ст. ст.121 , 123, 240, 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.04.2020 року по справі № 524/1350/20 скасувати.

Позов залишити без розгляду .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров