Справа № 814/3219/15
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2020 р. № 814/3219/15
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання Ісламова І.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД", вул. Келецька, 105,Вінниця,Вінницька область,21030
до :Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6,Миколаїв,54001
про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.08.2015 р. № , № ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агропросперіс Трейд» (далі - ТОВ «Агропросперіс Трейд») звернулося до адміністративного суду з позовом до Жовтневої об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївської області, в якому просило визнати протиправними та скасувати наступні податкові повідомлення-рішення від 28 серпня 2015 року:

- за №, яким встановлено суму завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 56 860 542,00 грн.;

- за №, яким визначено суму грошового зобов`язання з орендної плати в розмірі 395 519,84 грн. та штрафні фінансові санкції в сумі 98 879,96 грн.

В обґрунтування позову зазначено про відсутність підстав у контролюючого органу стверджувати:- про заниження задекларованих платником податку показників рядку 03.19 «Позитивне значення курсових різниць» в сумі 27 214 665,96 грн.; про виникнення валового доходу у зв`язку з зобов`язаннями перед ЗАТ «Миколаївбудресурси» та ТОВ «Сорочанський Мірошник», щодо яких минув строк позовної давності у розмірі 365 775,28 грн.; про неправомірне віднесення до валових витрат сум відсотків по частині кредитних коштів, які були використані на погашення поворотної фінансової допомоги, виплаті заробітної плати у розмірі 29 280 100,76 грн, податкова інспекція, досліджуючи в процесі перевірки оплату товариством орендної плати за землю державної та комунальної власності дійшла неправомірних висновків про заниження податку на землю у сумі 395 519,00 грн.

Постановою МОАС від 08.10.2015 позов ТОВ «Агропросперіс Трейд» задоволено частково, визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 року №, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 року №частково в сумі 213378,97 грн. грошового зобов`язання та 53319,74 грн. штрафних санкцій.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2016 постанову МОАС від 08.10.2015 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 за №, яким встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 56 494 767,00 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2015 року за № за основним платежем грошового зобов`язання на суму 395 519,84 грн. та на суму 98 879,96 грн. штрафних (фінансових) санкцій. У задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 28 серпня 2015 року за №, яким встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік у розмірі 365 775,00 грн. - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05.03.2020 постанову ОААС від 31.03.2016 скасовано в частині, якою задоволені позовні вимоги та постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 - повністю, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду. В іншій частині постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2016 залишено без змін.

Таким чином, під час нового розгляду суд розгляд правомірність податкового повідомлення-рішення № в частині визначення завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 56494767 за епізодами: 1) про заниження задекларованих платником податку показників рядку 03.19 «Позитивне значення курсових різниць» в сумі 27 214 665,96 грн.; 2) про неправомірне віднесення до валових витрат сум відсотків по частині кредитних коштів, які були використані на погашення поворотної фінансової допомоги, виплаті заробітної плати у розмірі 29 280 100,76 грн, а також правомірність податкового повідомлення-рішення № 3) про заниження податку на землю у сумі 395 519,00 грн.

06.02.2020 усною ухвалою ВС замінено сторону у справі Жовтневу ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області на ГУ ДПС у Миколаївській області (т.3 арк.спр.34).

Під час повторного судового розгляду представники сторін підтримали свої позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи.

Представником позивача для підтвердження суми від`ємного значення курсових різниці 98331556,84 грн., позитивного значення 27214665,96 грн., і відображення в рядку 06.4.12 сумарного результату 71109672 грн., надано висновок експерта економічної експертизи. Відповідач в свою чергу надав матеріалиТехнічної документації з нормативної грошової оцінки землі, яка виконана ДП «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Суд розглянув справу в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні за участі сторін 09.09.2020. В судовому засіданні 09.09.2020 проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст судового рішення підписано 18.09.2020.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ТОВ «Агропросперіс Трейд» зареєстровано юридичною особою 16.03.2009. Основним видом діяльності товариства є складське господарство, оптова торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин та ін.

У липні 2015 року Жовтневою ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Агропросперіс Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт, в якому зазначено про порушення товариством ст. 134, п.п.138.1.1п. 138.1 ст.138, п.138.2, п.п.139.1.9. п.139.1 ст.139, п.153.1.3, п.п.153.1.1. ст.153, що призвело до зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування від усіх видів діяльності на суму 56 860 512,00 грн, а також про порушення п.276.5 ст.276, п.278.1ст.287 ПК України в результаті чого занижено податок плати за землю у сумі 395 519,84 грн.

На підставі виявлених порушень, 28 серпня 2015 року відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення за № , яким донарахована плата за землю в сумі 395 519,84 грн за основним платежем та 98 879,96 грн за штрафними санкціями, а також за №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток в сумі 56 860 542,00 грн.

Суд досліджував аргументи, докази та заперечення сторін стосовно кожного факту окремо.

1. Під час перевірки ревізорами обраховано заниження об`єкта оподаткування на суму 27 214 665,96 гривень під час врахування значень курсових різниць.

Відповідно до п.153.1 ПК України, Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому, прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від`ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

Так, відповідно до декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, а саме у Додатку ІД до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у рядку 03.19 «Позитивне значення курсових різниць» товариство зазначило прочерк.

Натомість, під час перевірки ревізорами встановлено, що ТОВ ««Агропросперіс Трейд» за відомостями регістрів бухгалтерського обліку, даних головної книги за 2014 рік, мало позитивні значення курсових різниць на загальну суму 27 214 666 гривень, які не були відображені у рядку 03.19 «Позитивне значення курсових різниць» декларації.

Позивач не заперечив наявності позитивного значення курсових різниць протягом 2014 року на суму 27 214 666 гривень, але пояснив, ним вже було враховано цю суму при визначенні від`ємного значення курсових різниць. А саме, загальний розмір від`ємного значення курсових різниць протягом 2014 року склав 98331556,84 грн., але, товариство у Додатку ІВ до рядка 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у рядку 06.4.12 зазначило суму збитків не 98 331556,84 грн, а 71 109 672,00 грн, тобто суму збитків зменшену на суму отриманих доходів від позитивного значення 98331556,84-21214665,96=71116890 гривень.

Тобто, за поясненням позивача, товариство склало декларацію у згорнутому вигляді, відобразивши не всі доходи та збитки від курсових різниць, а лише фінальну різницю між ними, яка мала від`ємне значення (збитки).

В свою чергу, відповідач заперечив під час судового засідання наявність суми від`ємного значення у розмірі 98331556,84 гривень, оскільки її не задекларував сам позивач у декларації за 2014 рік, зазначивши лише 71 109 672,00 гривень.

Позивач стверджував, що хоча ця сума дійсно не зазначена у декларації за 2014 рік, але вона підтверджується відомостями бухгалтерського обліку.

Відповідач на це заперечив, що під час перевірки суму від`ємного значення курсових різниць 98 331556,84 грн не була підтверджена, а тому позивач не може на неї посилатися.

У постанові від 05.03.2020 Верховний Суд, повертаючи справу на новий розгляд, також вказав про необхідність перевірки доводів позивача про наявність в нього суми від`ємного значення курсових різниць 98331556,84 гривень.

Вирішуючи зазначений спір, суд виходить з того, що достеменно встановити чи була станом на 2014 рік у бухгалтерському обліку сума від`ємного значення курсових різниць 98331556,84 гривень можливо лише дослідженням саме регістрів бухгалтерського обліку товариства.

По-перше, на підтвердження суми від`ємного значення курсових різниць 98331556,84 гривень, представником позивача надані витяги з рахунку « 79» за 2014 рік, з якого вбачається, що товариство за кореспондентськими рахунками « 942», « 945» та « 974» мало від`ємне значення 98331556,84 гривень, а за кореспондентськими рахунками « 711», « 714» та « 744» позитивне значення 27214665,96 гривень (т.3 арк.спр.179).

По-друге, також сума витрат від курсових різниць підтверджується Висновком експерта за результатами проведення економічної експертизи №5123/20-21 від 14.08.2020 (т.4 арк.спр.11).

По-трете, про розмір витрат від курсових різниць у 98331556,84 гривень повідомлено товариством контролюючий орган ще у Запереченнях на акт перевірки від 14.08.2015 (т.3 арк.спр.145), тобто фактично під час перевірки.

По-четверте, в самому Акті перевірки від 14.08.2015 відсутня фіксація встановленого ревізорами розміру об`ємного значення 71109 672 гривень. Тобто, ця цифра встановлювалась виключно з даних податкової звітності декларації з податку на прибуток за 2014, а її відповідність даним бухгалтерського обліку не перевірялась.

За таких обставин, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем не спростовані твердження позивача про наявність станом на 2014 рік у бухгалтерському обліку товариства від`ємного значення за курсовими різницями на суму 98331556,84 гривень.

З цього слідує, що тезис позивача про наявність від`ємного значення на цю суму є доведеним.

А за таких обставин, у разі згортання показників витрат від курсових різниць та позитивного значення від курсових різниць, це не призводить до збільшення об`єкта оподаткування податком на прибуток.

В цій частині позов належить задовольнити, а податкове повідомлення-рішення № в частині визначення завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 56494767 визнати протиправним та скасувати.

2. Податковою інспекцією встановлено завищення задекларованих ТОВ «Агропросперіс Трейд» в Податковій декларації з податку на прибуток показників у рядку 06.3 «Фінансові витрати відповідно до п.п.138.10.5 п. 138 10. ст. 138 Податкового кодексу України» за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року на суму 15 557 589,00 грн, а саме: - за ІІІ - IV квартал 2012 року на суму 3165751,00 грн; - за 2013 рік на суму 6 821 615,00 грн; - за 2014 рік на суму 5 570 223,00 грн.

Таких висновків контролюючий орган дійшов, встановивши, що позивач надавав поворотну фінансову допомогу, використовуючи отримані грошові кошти від кредиторів - нерезидентів.

Так, на його думку, товариство за наявності заборгованості перед кредитором - нерезидентом спрямовувало кошти не на погашення сум кредитів, а на видачу поворотної фінансової допомоги, що призвело до збільшення валових витрат та зменшення об`єкта оподаткування за рахунок нарахованих процентів.

Отже, на думку відповідача, використання отриманих у кредит коштів не у господарській діяльності, позбавляють платника податків відносити витрати по сплаті процентів до складу витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

Як свідчать положення кредитних договорів, метою їх укладення є поповнення обігових коштів та налагодження фінансово - господарської діяльності ТОВ «Агропросперіс Трейд».

Під час проведення перевірки податкова інспекція просила у керівника ТОВ «Агропросперіс Трейд» пояснення та документальне підтвердження налагодження фінансово - господарської діяльності завдяки отримання кредиту.

У відповідь ТОВ «Агропросперіс Трейд» повідомило, що використання запозичених коштів відбувалося на погашення заробітної плати, на погашення відсотків за користування кредитами, а також на сплату податків та зборів у державний бюджет, але документального підтвердження з цього приводу не дало (т.2 а.с.32).

Згідно з пп.14.1.258 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, фінансовий кредит - кошти, що надаються банком-резидентом або нерезидентом, що кваліфікується як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають згідно з відповідним законодавством статус небанківських фінансових установ, а також іноземною державою або його офіційними агентствами, міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами - нерезидентами юридичній чи фізичній особі на визначений строк для цільового використання та під процент.

Відповідно до пп.14.1.206 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України процент - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна.

До процентів включаються, зокрема, платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.

Підпунктом 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з положеннями п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Підпунктом 138.10.5 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України розтлумачено, що фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов`язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

Згідно з п. 141.1 ст. 141 Податкового кодексу України, до складу витрат включаються будь-які витрати, пов`язані з нарахуванням процентів за борговими зобов`язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв`язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Отже, якщо кредитні ресурси використовуються для цілей ведення господарської діяльності, то проценти по ним відносяться до фінансових витрат.

Позивачем надано до суду інформацію та її документальне підтвердження щодо використання кредитних коштів згідно кредитного договору від 14 липня 2010 року №2/NZ та кредитного договору від 10 квітня 2009 року №NZ - 1/09 (т.2 а.с.34-143).

Відповідно до наданої документації позивачем за договорами купівлі-продажу було придбано товарне зерно та соняшник, яке в подальшому було використане у господарській діяльності.

Крім того, надана інформація та її документальне підтвердження свідчить, що відбувалося і інше використання в господарській діяльності кредитних коштів за даними кредитними договорами у тому числі: на придбання обладнання, виплату заробітної плати, вихідної допомоги при скороченні чисельності штату.

Наданою додатковою угодою до договору поворотної фінансової допомоги спростовані доводи відповідача щодо отримання позивачем від ТОВ «Чарівний світ» поворотної фінансової допомоги в меншому розмірі, ніж сплачено відсотків.

Так, зазначена додаткова угода встановлює суму допомоги - 20 000 000,00 грн. (т.2 а.с.96).

Частина коштів за кредитним договором від 10 квітня 2009 року №NZ - 1/09 була використана на проведення модернізації підприємства, що підтверджується актами приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів актами про введення в експлуатацію.

Відповідач, заперечуючи проти наданих позивачем доказів, посилається на те, що банківські виписки, з яких вбачається перерахування позивачем кредитних коштів, стосується періоду 2011 року, а не 2012 - 2014 років.

Між тим, як свідчить акт перевірки (т.1 а.с.41-46), аналіз використання позивачем кредитних коштів, контролюючим органом здійснено з моменту укладання підприємством кредитного договору від 10 квітня 2009 року.

У подальшому, аж до березня 2014 року, Кредитором та Позичальником укладалися додаткові угоди, тому зазначення позивачем про використання кредитних коштів у 2011 року є цілком правомірним.

За період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року дохід позивача від операційної діяльності, що враховується при визначенні об`єкта оподаткування складав - 1 939 624,00 грн, що складало 90,56% від загальної суми інших доходів.

За період 2013 року дохід від операційної діяльності склав 3 462 817,00 грн, що складало 76,64 % від загальної суми інших доходів.

За період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року ТОВ «Агропросперіс Трейд» задекларувало дохід, що враховується при визначенні об`єкта оподаткування в сумі 44 031 046 грн.

При цьому, дохід від операційної діяльності склав 44 014 291,00 грн, тобто 99,96% від загальної суми інших доходів.

На формування цього показника мало вплив здійснення господарської діяльності щодо складського зберігання зернових, надання послуг по сушці та по очищуванню зернових, здійснення реалізації пшениці, кукурудзи, побічного продукту кукурудзи та операції з експорту пшениці та кукурудзи.

Податкова інспекція вважає, що позивач занизив доходи, що враховуються при визначення об`єкту оподаткування за 2014 рік на 27 580 441,22 грн., а саме не включив до доходів 27 214 666,00 грн(позитивне значення курсових ризниць) + 365 775,00 грн(сума безнадійної кредиторської заборгованості).

Встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму - 56 860 542,00 грн, у тому числі: за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року - 3 165 751,00 грн; за 2013 рік - 9 987 366,00 грн; за 2014 рік - 43 707 425,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, доводи відповідача про неможливість віднесення відсотків за користування кредитом до фінансових витрат позивача через не пов`язаність вказаних витрат з господарською діяльністю підприємства є безпідставними та матеріалами справи не підтверджуються.

В цій частині позов належить задовольнити.

3. Під час перевірки контролюючий орган поставив під сумнів розмір сплаченої товариством орендної плати за землю.

В акті перевірки зазначено, що за період з 01.07.2012 по 31.12.2014 року ТОВ «Агропросперіс Трейд» задекларовано орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 132557,10 грн. Перевіркою повноти визначення орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлено його заниження на суму 395 519 грн.

Позивачем укладено договора оренди землі від 25.02.2010 № 1 та № 2 з Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області. Відповідно до умов договору річна орендна плата складає 6% від її нормативної грошової оцінки з урахуванням діючого коефіцієнту індексації.

Позивач, сплачуючи орендну плату, виходив з того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 883 714 грн.

Відповідач донарахував позивачу суму орендної плати за землю, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 2 933760,63грн. Також, відповідач при розрахунку суми орендної плати застосував коефіцієнт 1,2.

Станом на час укладення у травні 2010 року позивачем із сільською радою договорів оренди, діяла нормативно-грошова оцінка землі, в якої був вказаний коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки - 1,0, тобто для введення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1. а.с.223-230).

Контролюючий орган, проводячи перевірку повноти визначення орендної плати за землю, дійшов висновку, що коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки позивача повинен бути 1,2, а саме - комерційне використання.

На підтвердження такої позиції відповідачем надано Технічну документацію з нормативної грошової оцінки (т.4 арк.спр.50)

Але, суд не може прийняти посилання на зазначений документ як на належний доказ.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про оцінку землі» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Відповідно до п.271.2 ПК України, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідач не надав суду відомостей, що надана ним Технічна документація була затверджена відповідною селищною радою.

Без такого рішення відповідної ради немає ніяких підстав для врахування показників у зазначеної документації, оскільки вони не затверджені органом, визначеним ст.23 Закону.

Аналогічним чином, відповідні коефіцієнти повинні бути затверджені рішенням ради.

За відсутності з цього приводу рішення ради, ані позивач, ані відповідач не можуть самостійно обраховувати локальні коефіцієнти, що знижують або підвищують нормативно-грошову оцінку землі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір нормативно-грошової оцінки землі, з якого відповідачем обраховано недоїмку з орендної плати є необґрунтований, а тому податкове повідомлення-рішення № необхідно визнати протиправним та скасувати.

Понесені позивачем судові витрати на проведення експертизи в сумі 29811,46 грн відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" (вул. Келецька, 105,Вінниця,Вінницька область,217) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6,Миколаїв,549) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2015 року за №, в частині визначення завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 56 494 767,00 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2015 року за № за основним платежем грошового зобов`язання на суму 395 519,84 грн та на суму 98 879,96 грн штрафних (фінансових) санкцій.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6,Миколаїв,549) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" (вул. Келецька, 105,Вінниця,Вінницька область,217) судові витрати в розмірі в розмірі 29 811,46 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот одинадцять грн сорок шість коп) гривень.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 18.09.2020.