Справа № 520/9470/2020
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2020 р. № 520/9470/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/9470/2020 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у не виплаті ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу 4104 ГВП МО України премії на підставі наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва МО України від 24.01.2019 за № 10 у розмірі місячного грошового забезпечення останнього за грудень 2018 року під час проходження служби на посаді помічника провідного інженера НОМЕР_1 ГВП МО України;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію відповідно до п.1 наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 у розмірі місячного грошового забезпечення останнього за грудень 2018 року під час проходження служби на посаді помічника провідного інженера Головного ВП МО України.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач протиправно не виплатив йому на день виключення зі списків особового складу 4104 ГВП МО України премії на підставі наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва МО України від 24.01.2019 за № 10 у розмірі місячного грошового забезпечення останнього за грудень 2018 року під час проходження служби на посаді помічника провідного інженера НОМЕР_1 ГВП МО України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 відкрито спрощене провадження по даній справі та надано відповідачу строк для надання до суду відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

14.08.2020 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки на даний час на адресу Харківського обласного військового комісаріату жодного роз`яснення з приводу спірного питання не надійшло, а фінансування на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військових представництв проводиться лише в межах щомісячного грошового забезпечення без врахування додаткових заохочувальних виплат.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 28.05.2013 по 16.07.2019 проходив військову службу у НОМЕР_1 Головному військовому представництві Міністерства оборони України на посаді помічника провідного інженера.

НОМЕР_1 Головне військове представництво Міністерства оборони України (далі 4104 ГВП МОУ) має правовий статус - без права юридичної особи, є відокремленим підрозділом (представництвом) Управління військових представництв Міністерства оборони України та безпосередньо виконує його окремі доручення.

Відповідно, на начальника НОМЕР_1 ГВП МОУ покладено обов`язок встановлювати вид та розмір передбачених видів грошового забезпечення підпорядкованим йому військовослужбовцям, а на відділ фінансового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 - проводити виплату на підставі зазначених наказів начальника 4104 ГВП МОУ.

Міністром оборони України видано окреме доручення №2704/з/420 від 27.12.2018, згідно якого за підсумками 2018 року відповідно до ст. 15,23,27 дисциплінарного статуту ЗС України та ст. 51 Бюджетного кодексу України дозволено заохотити одноразово премією військовослужбовців: в грудні 2018 року апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення; в січні 2019 року установ, які виконують окремі доручення апарату Міністерства оборони та Генерального штабу в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення за грудень 2018 року.

На виконання вказаного доручення Міністра оборони України начальником НОМЕР_1 ГВП МОУ 24.01.2019 видано наказ № 10, відповідно до п. 1 якого встановлено нагородити грошовою премією в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення за грудень 2018 року, зокрема, капітана ОСОБА_1 , помічника провідного інженера.

05.06.2020 позивач звернувся із рапортом до відповідача, в якому просив виплатити премію у розмірі місячного грошового забезпечення за грудень 2018 року, яка призначена відповідно до наказу начальника 4104 ГВП МОУ № 10 від 24.01.2019.

Листом № 526/ВФЗ від 11.06.2020 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідач фінансується з довольчого органу - фінансово - економічного управління Командування сухопутних військ ЗСУ, яке являється безпосереднім керівництвом відносно розпоряджень та роз`яснень з фінансових та соціальних питань. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих. № 102/ВФЗ від 28.01.2019 направлено лист-запит відносно законності видання військовими представництвами наказів про виплату. Станом на 11.06.2020 відповідач жодної відповіді не отримував, а тому, виплатити премію немає можливості.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Частинами 1-4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 (далі - Інструкція №260), визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Згідно з пунктом 1.2 Інструкції № 260 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 31.1 Інструкції № 260 передбачено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби. Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.

Відповідно до пункту 31.7 Інструкції № 260 рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Відповідно ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Згідно пп. в) п. 27 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" №551-XIV до офіцерів застосовуються такі заохочення - нагородження грамотою, цінним подарунком або грошовою премією.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом начальника 4104 Головного військового представництва Міністерства оборони України № 10 від 24.01.2019 наказано виплатити премію військовослужбовцям за грудень 2018 року у розмірі місячного грошового забезпечення, зокрема, ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що зазначений наказ є чинним та безпідставно відділом фінансового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 не реалізований.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача на те, що кошти на виплату премії не надійшли, як і жодних роз`яснень з приводу спірного питання, а фінансування на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військових представництв проводиться лише в межах щомісячного грошового забезпечення без врахування додаткових заохочувальних виплат, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано жодних доказів в підтвердження факту відсутності в бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Головне військове представництво НОМЕР_1 , коштів на преміювання, і як наслідок не надходження відповідних фінансових асигнувань на рахунки для виплати премії військовослужбовцям у вказаний період.

Також, докази того, що позивач притягався до адміністративної або до дисциплінарної відповідальності відповідачем не надано, відсутні накази про зменшення розміру премії на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії позивача, відсутні також рапорти з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) позивача із зазначенням конкретних причин, які стали підставою для цього.

Поряд з цим, суд зауважує, що відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність в спірних правовідносинах протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу НОМЕР_1 ГВП МО України премії на підставі наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва МО України від 24.01.2019 за № 10 у розмірі місячного грошового забезпечення останнього за грудень 2018 року під час проходження служби на посаді помічника провідного інженера НОМЕР_1 ГВП МО України.

З метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію відповідно до п.1 наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 у розмірі місячного грошового забезпечення останнього за грудень 2018 року під час проходження служби на посаді помічника провідного інженера Головного ВП МО України.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у не виплаті ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу 4104 ГВП МО України премії на підставі наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва МО України від 24.01.2019 за № 10 у розмірі місячного грошового забезпечення останнього за грудень 2018 року під час проходження служби на посаді помічника провідного інженера НОМЕР_1 ГВП МО України.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію відповідно до п.1 наказу начальника НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 10 у розмірі місячного грошового забезпечення останнього за грудень 2018 року під час проходження служби на посаді помічника провідного інженера Головного ВП МО України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко