Справа № 620/2571/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/2571/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області) про зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 01.09.2005 по 20.10.2010 і період з 01.11.2010 по 31.01.2018, що становить 12 років 3 місяці 19 днів, та призначити з 06.05.2020 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначає, що звернувся до відповідача за призначенням пенсії на пільгових умовах надавши документи що підтверджують наявність в нього загального страхового стажу понад 30 років, з яких 12 років 3 місяців 27 днів - це пільговий стаж на роботах із шкідливими умовами праці, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, позивач наголошує, що звернувся за призначенням пенсії після досягнення необхідного віку - у 56 років. На підставі поданих позивачем документів, відповідач відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з тим, що останній матиме право на призначення пенсії у віці 56 років. При усному звернення за роз`ясненням підстав відмови у призначенні пенсії, позивачу було повідомлено про допущену помилку і про те, що він матиме право на вихід на пенсію у віці 58 років. Зазначена відмова стала предметом спору.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 14.07.2020 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та витребувано у відповідача копії усіх документів, що стосуються предмету спору, у тому числі, але не виключно, копію заяви позивача про призначення пенсії з доданими до неї документами, засвідчені належним чином; встановлено відповідачу 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Відповідачем, у встановлений судом строк, подано до суду відзив на позов, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з того, що врахував надані позивачем документи, дані про атестацію робочих місць та дані системи персоніфікованого обліку й дійшов висновку, що ОСОБА_1 має лише 9 років 3 місяці і 2 дні пільгового стажу по списку №2, які не є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до норм пункту 2 частини 2 статті 114 розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідачем до відзиву додані витребувані судом документи.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій він зазначає, що відповідач, посилаючись на підставу відмови у призначенні пільгової пенсії вказує, що підприємства, на яких працював позивач, періодично не сплачували страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, при цьому не надаючи жодних доказів на підтвердження своїх доводів. Крім того, позивач зазначив, що у відмові про призначення пенсії вказано на право на вихід на пенсію у віці 56 років, а не на обставини, на які посилається відповідач у своєму відзиві.

Відповідачем подано до суду доповнення до відзиву, в якому останній надає більш детальний розрахунок наявного пільгового стажу у позивача, спираючись на норми Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №83 та повторно наголошує, що пільговий страховий стаж позивача становить 9 років 3 місяці і 2 дні. Відповідач також надав копії документів, на підтвердження доводів, викладених в доповненні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 06.05.2020 позивачем до ГУ ПФУ в Чернігівській області подана заява за призначенням пільгової пенсії за віком по Списку №2 та надав наступний перелік документів: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення пенсії; паспорт; трудову книжку; довідки про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. Позивач звернувся за призначенням пенсії у віці 56 років.

На підставі поданих позивачем документів, даних про атестацію робочих місць та даних системи персоніфікованого обліку, відповідач здійснив розрахунок та визначив, що позивач має право на вихід на пенсію після досягнення 56 років, із зниженням пенсійного віку, але виходячи з того, що останній має лише 9 років 3 місяці та 2 дні стажу, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Зазначена інформація відображена в листі ГУ ПФУ в Чернігівській області № 2500-0346-8/19570 від 02.06.2020, що фактично є рішенням про відмову в зарахуванні позивачу пільгового стажу роботи в розмірі, що давало б право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зазначеної відмови, позивач звернувся до суду за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Суд, проаналізувавши подані письмові докази, дійшов висновку, що спір між сторонами виник саме через не зарахуванням позивачу пільгового стажу; спір щодо віку позивача, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутній, оскільки письмові докази надані відповідачем не передбачають посилання на таку підставу відмови в призначенні пенсії як не досягнення певного віку.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із статтею 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1, 3 статті 44 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII, що застосовується в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII згідно рішення Конституційного суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: „На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: … б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:…чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;…».

З 11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким внесені зміни до Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV (у редакції станом на час звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV право на пільгову пенсію за віком мають чоловіки, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно трудової книжки позивача, він з 01.04.1994 був прийнятий по переведенню на посаду слюсаря по виготовленню вузлів та деталей систем вентиляцій 5 розряду (запис 8); 01.09.2005 - переведений на посаду електрогазозварника 4 розряду (запис 10); 23.07.2007 - переведений із ДП ЧМЗВ на посаду електрозварника ручної сварки 6 розряду (запис 17); 20.10.2010 - звільнений з роботи по скороченню, частина 1 статті 40 КЗПП України (запис 18); 01.11.2010 - прийнятий на роботу на посаду електрогазозварника, зайнятий різанням та ручним зварюванням 6 розряду (запис 23); 25.03.2016 - переведений на посаду електрозварника ручного зварювання (а.с.35-41).

Водночас суд враховує, що трудова книжка не містить відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах, а саме: в яких умовах працювали особи, чи були вони зайняті певними роботами протягом повного робочого дня, характер виконуваних робіт, а також посилання на Список, яким передбачено ці роботи.

Разом з тим, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1788-XII.

Аналогічна правова позиція підтримана і Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

У свою чергу, згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Так, відповідно до довідок ДП «Екосіпан-Чернігів» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 03.03.2020 № 03/03-1, ОСОБА_1 працював повний робочий день на Чернігівському монтажно-заготівельному виробництві ОФ «Сантехмонтаж - 1», у період з 01.09.2005 по 22.07.2007, на посаді електрогазозварника, зайнятий різанням та ручним зваренням та, у період з 23.07.2007 по 20.10.2010, на посаді електрозварник ручної зварки, що передбачена Списком №2 розділу ХХХIII, підрозділу 33 постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (а.с. 14,15).

Відповідно до довідок ДП «Чернігів-Сантехмонтаж» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.04.2017 №42 та від 31.01.2018 № 43, ОСОБА_1 працював повний робочий день на ДП «Чернігів-Сантехмонтаж», у період з 01.11.2010 по 24.03.2016, на посаді електрогазозварника, зайнятий різанням та ручним зваренням та у період з 25.03.2016 по теперішній час - на посаді електрозварник ручної зварки, що передбачена Списком №2 розділу ХХХIII, підрозділу 33 постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (а.с. 16,17).

У вищезазначених довідках чітко визначено, що вказані посади, на яких працював позивач відносяться до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який діяв у період з 16.01.2003 по 03.08.2016.

Підрозділом 33 розділу XXXIII Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначені посади електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, електрозварник ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який діє з 03.08.2016 по даний час та також передбачає посади електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням та електрозварника ручного зварювання.

Отже, суд дійшов висновку, що у спірні періоди, з 01.09.2005 по 20.10.2010 і з 01.11.2010 по 31.01.2018 позивач працював на посадах, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому відповідно до пунктів 3 та 4.2. Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі- Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Так, наказом Чернігівського монтажно-заготівельного виробництва ЗАТ «Сантехмонтаж - 1» від 14.08.2000 № 66 визначено, що за результатами атестації робочих місць по умовам праці, що дають право на пільгове забезпечення по Списку №2 підтверджується, з поміж інших, професія електрогазозварника ручної зварки. Головним управлінням праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації (далі - ГУПСЗН Чернігівської ОДА) листом №190 від 27.09.2000 підтверджено, що чергова атестація робочих місць підприємством проведена у відповідності до вимог нормативних документів. В зазначеному листі вказано, що умови праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 згідно наказу № 66, працівникам Чернігівського монтажно-заготівельному виробництва ЗАТ «Сантехмонтаж - 1» підтверджено на термін до 14 серпня 2005 року.

Наказом ДП Чернігівського монтажно-заготівельному виробництва ЗАТ «Сантехмонтаж - 1» від 23.01.2006 №8а визначено, що за результатами атестації робочих місць по умовам праці, що дають право на пільгове забезпечення по Списку №2 підтверджуються професії, з поміж інших, електрогазозварника, електрогазозварника ручної зварки. ГУПСЗН Чернігівської ОДА складено висновок за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці від 15.12.2006 №16-27/7933, яким підтверджено право на пенсію на пільгових умовах працівникам за професіями Списку №2, з поміж інших: електрозварник ручного зварювання, електрогазозварник. Листом від 15.04.2008 № 16-27/4713 ГУПСЗН Чернігівської ОДА підтвердило дію зазначеного висновку.

Наказом ДП «Чернігів - Сантехмонтаж» від 07.04.2011 №16 визначено, що за результатами атестації робочих місць по умовам праці, що дають право на пільгове забезпечення по Списку №2 підтверджується, з поміж інших, професія електрозварник ручного зварювання, електрогазозварника, занятий різанням та ручним зварюванням. ГУПСЗН Чернігівської ОДА було складено висновок за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці від 08.08.2011 №16-27/6603, яким підтверджено право на пенсію на пільгових умовах працівникам за професіями Списку № 2, з поміж інших: електрозварник ручного зварювання, електрогазозварник, занятий різанням та ручним зварюванням.

Наказом ДП «Чернігів - Сантехмонтаж» від 25.03.2016 №8 затверджено перелік професій працівників, яким підтверджені пільги та компенсації, з поміж інших, - електрозварник ручного зварювання. ГУПСЗН Чернігівської ОДА було складено висновок №08-27/4084 від 29.04.2016, яким за результатами атестації робочих місць за роботу у шкідливих і важких умовах праці відповідно до наказу ДП «Чернігів - Сантехмонтаж» від 25.03.2016 № 8 підтверджено право на пільгове забезпечення за Списком № 2 за професією, з поміж інших, електрозварник ручного зварювання.

Відповідач у доповнені до відзиву чітко зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховує період з 01.09.2005 по 31.01.2006 через відсутність атестації робочих місць за умовами праці.

При цьому, суд зауважує, що постановою Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а визначено, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував період роботи позивача з 01.09.2005 по 31.01.2006 до пільгового страхового стажу.

Положення статті 1 Закону №1058-IV визначають, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить частина 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За статтею 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як видно з матеріалів справи, спірним є часткове зарахування відповідачем в розрахунок пільгового стажу позивача згідно пункту 7 Порядку №383 періоди роботи позивача, а саме: за період з 01.02.2006 по 31.12.2006 враховано 230 вихододнів, що становить 10 місяців 18 днів; за період з 01.01.2009 по 20.10.2010 враховано 328 вихододнів, що становить 1 рік 3 місяці 10 днів; за період роботи з 01.11.2010 по 31.01.2018 до пільгового стажу враховано 1297 вихододнів, що становить 5 років 1 місяць 4 дні.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо застосування пункту 7 Порядку №383 до позивача при розрахунку пільгового стажу з наступних підстав.

Пунктом 7 Порядку №383 встановлено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, відповідно до довідок ДП «Екосіпан-Чернігів» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 03.03.2020 № 03/03-1, ОСОБА_1 працював повний робочий день на Чернігівському монтажно-заготівельному виробництві ОФ «Сантехмонтаж - 1», у період з 01.09.2005 по 22.07.2007, на посаді електрогазозварника, зайнятий різанням та ручним зваренням та, у період з 23.07.2007 по 20.10.2010, на посаді електрозварник ручної зварки, що передбачена Списком №2 розділу ХХХIII, підрозділу 33 постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (а.с. 14,15).

Відповідно до довідок ДП «Чернігів-Сантехмонтаж» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.04.2017 №42 та від 31.01.2018 № 43, ОСОБА_1 працював повний робочий день на ДП «Чернігів-Сантехмонтаж», у період з 01.11.2010 по 24.03.2016, на посаді електрогазозварника, зайнятий різанням та ручним зваренням та у період з 25.03.2016 по теперішній час - на посаді електрозварник ручної зварки, що передбачена Списком №2 розділу ХХХIII, підрозділу 33 постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (а.с. 16,17).

У вищезазначених довідках чітко визначено, що позивач у спірний період працював повний робочий день та вказані посади відносяться до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже відповідач дійшов помилкового висновку щодо часткової відмови в зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу з огляду на те, що стаж позивача у вказаний період підтверджується копією трудової книжки, довідками ДП «Екосіпан-Чернігів» від 03.03.2020 № 03/03-1, ДП «Чернігів-Сантехмонтаж» від 03.04.2017 №42, від 31.01.2018 № 43.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів роботи листопад-грудень1998 року, квітень 2009 року, квітень 2010, лютий та липень 2015 року, червень, вересень-грудень 2016 року, січень 2017 року - березень 2017 року та серпень-грудень 2018 року, у зв`язку з не сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Так, з довідки Пенсійного Фонду України від 06.05.2020 за формою ОК-5 щодо відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 випливає, що за період з 1998 по 2016 роки підприємства, на яких працював позивач, періодично не сплачували страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: за листопад-грудень1998 року, квітень 2009 року, квітень 2010, лютий та липень 2015 року, червень, вересень-грудень 2016 року, січень 2017 року - березень 2017 року та серпень-грудень 2018 року.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах та доповненні до відзиву відповідач посилається на факт не сплати підприємством за позивача страхових внесків за квітень 2009 року, за квітень 2010 року, лютий 2015 року, липень 2015 року, червень 2016 року та вересень 2016 - січень 2018 року включно, як на підставу не зарахування зазначених періодів до пільгового страхового стажу.

При цьому згідно із частиною першою статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами 4-6, 9, 10 статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Судом встановлено, що позивач у спірні періоди дійсно працював у ДП «Чернігів - Сантехмонтаж», що підтверджується матеріалами справи.

З індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , наданої відділом персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж Пенсійного фонду України судом встановлено, що за наведені вище періоди страхові внески роботодавцем позивача не сплачені.

Суд зауважує, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірні періоди не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування спірного періоду до пільгового стажу, а тому позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 у ДП «Чернігів - Сантехмонтаж».

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17 та від 30.07.2019 у справі №373/2265/16-а, від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи позивача з 01.09.2005 по 31.01.2006, за квітень 2009 року, за квітень 2010 року, лютий 2015 року, липень 2015 року, червень 2016 року та вересень 2016 - січень 2018 року включно до пільгового страхового стажу є протиправними.

Крім того суд дійшов висновку про протиправність застосування до позивача пункту 7 Порядку №383 щодо часткового зарахування відповідачем в розрахунок пільгового стажу позивача періоди роботи останнього з 01.02.2006 по 31.12.2006, 01.01.2009 по 20.10.2010; з 01.11.2010 по 31.01.2018.

В адміністративному позові позивач просить зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 01.09.2005 по 20.10.2010 і період з 01.11.2010 по 31.01.2018, проте як вбачається з матеріалів справи за вказані періоди відповідач частково зарахував стаж роботи позивача до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач, на момент подання заяви про призначення пенсії, мав необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, що свідчить про протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Визначаючись щодо дати, з якої слід призначити позивачу пенсію, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 06.05.2020 та з цієї дати просить суд зобов`язати відповідача призначити йому відповідну пенсію, то призначення пенсії позивачу має відбутися саме з 06.05.2020 - дати звернення із заявою про призначення пенсії.

За таких обставин та з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та оскільки позов задоволений частково (2/3 позовних вимог), тому необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 53 коп.

Керуючись статтями 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 01.09.2005 по 31.01.2006 (на підставі відсутності атестації робочих місць за умовами праці), квітень 2009 року, квітень 2010 року, лютий 2015 року, липень 2015 року, червень 2016 року та вересень 2016 - січень 2018 року включно (на підставі відсутності даних про сплату страхових внесків); щодо часткового зарахування в розрахунок пільгового стажу позивача періоди роботи останнього з 01.02.2006 по 31.12.2006, 01.01.2009 по 20.10.2010; з 01.11.2010 по 31.01.2018 (на підставі пункту 7 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731) до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи з 01.09.2005 по 31.01.2006, квітень 2009 року, квітень 2010 року, лютий 2015 року, липень 2015 року, червень 2016 року та вересень 2016 - січень 2018 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повністю зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи з 01.02.2006 по 31.12.2006, 01.01.2009 по 20.10.2010; з 01.11.2010 по 31.01.2018, без застосування пункту 7 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 06.05.2020 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 53 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940.

Суддя В.В. Падій