Справа № 140/10645/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10645/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу у сумі 23210,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує вимоги податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі - ПК України). Представник позивача вказує, що за фізичною особою ОСОБА_1 рахується податковий борг, а саме:

з орендної плати з фізичних осіб, що виник в результаті самостійного нарахування платником грошового зобов`язання за податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності): від 15.02.2018 №4958 в розмірі 325,70 гpн., від 20.02.2019 №5226 в загальному розмірі 3 908,61 грн. (несплачені грошові зобов`язання за січень - листопад 2019 в сумі 3 582,92 грн, та за грудень 2019 - 325,69 грн). Таким чином, з урахуванням наявної переплати на суму 0,86 грн. загальна сума податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб, що підлягає до стягнення становить 4 233,45 грн.;

з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що виник внаслідок несплати грошового зобов`язання згідно з податковими повідомленнями-рішеннями: від 12.11.2018 № в сумі 1 119,16 грн., від 19.04.2019 №0-0302 в сумі 3412,50 грн., від 19.04.2019 №0-0302 в сумі 2 837,30 грн., від 19.04.2019 №0-0302 в сумі 260,61 грн. Таким чином, з урахуванням наявної переплати на суму 4,16 грн. загальна сума податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що підлягає до стягнення становить 7 625,41 грн.;

з єдиного податку з фізичних осіб, що виник в результаті несплати самостійно нарахованих платником грошових зобов`язань за заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.03.2017 №416 в загальному розмірі 6676,80 грн. (несплачені грошові зобов`язання за лютий - вересень 2019 по 834,60 грн. за кожен місяць).

Крім того, податковий борг збільшився в результаті нарахування грошового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 10.12.2018 № в сумі 1 116,90 грн., від 09.04.2019 № в сумі 372,08 грн., від 09.04.2019 № в сумі 1 206,90 грн., від 12.08.2019 № в сумі 1 669,20 грн.; від 18.12.2019 № в сумі 834,60 грн. Таким чином, з урахуванням наявної переплати на суму 679,37 грн. загальна сума податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб, що підлягає до стягнення становить 11 351,45 грн. Отже, загальна заборгованість по платежах до бюджету ОСОБА_1 становить 23 210,31 грн.

Представник позивача вказує, що з метою погашення податкового боргу відповідачу була сформована, надіслана та вручена податкова вимога №770-56 від 07.02.2019, проте вказані заходи були проігноровані платником, згідно з даними облікової картки платника податків податковий борг залишається несплаченим.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі відповідач отримав 01.08.2020, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, проте, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлений судом строк не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету за відповідачем рахується заборгованість по платежах до бюджету, яка станом на 08.07.2020 складає 23210,31 грн., в тому числі : орендна плата з фізичних осіб в сумі 4233,45 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 7625,41 грн., з яких 6510,41 гр. - основний платіж та 1115,00 грн. - штрафна санкція; єдиний податок з фізичних осіб в сумі 11351,45 грн., з яких 6676,80 грн. - основний платіж та 4674,65 грн. - штрафна санкція (а.с.4).

Податковий борг виник з орендної плати з фізичних осіб в результаті самостійного нарахування платником грошового зобов`язання за податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності): від 15.02.2018 №4958, від 20.02.2019 №5226 (несплачені грошові зобов`язання за січень - листопад 2019 в сумі 3 582,92 грн, та за грудень 2019 - 325,69 грн) (а.с.10-13). Таким чином, з урахуванням наявної переплати на суму 0,86 грн. загальна сума податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб, що підлягає до стягнення становить 4 233,45 грн. (а.с.9, 14-16).

Крім того, податковий борг виник з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості внаслідок несплати грошового зобов`язання згідно з податковими повідомленнями-рішеннями: від 12.11.2018 № в сумі 1 119,16 грн., від 19.04.2019 №0-0302 в сумі 3412,50 грн., від 19.04.2019 №0-0302 в сумі 2 837,30 грн., від 19.04.2019 №0-0302 в сумі 260,61 грн. (а.с.18-19). Таким чином, з урахуванням наявної переплати на суму 4,16 грн. загальна сума податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що підлягає до стягнення становить 7 625,41 грн. (а.с.20-21).

Також, податковий борг виник з єдиного податку з фізичних осіб, що виник в результаті несплати самостійно нарахованих платником грошових зобов`язань за заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.03.2017 №416 в загальному розмірі 6676,80 грн. (несплачені грошові зобов`язання за лютий - вересень 2019 по 834,60 грн. за кожен місяць) (а.с.22-24).

Крім того, податковий борг збільшився в результаті нарахування грошового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 10.12.2018 № в сумі 1 116,90 грн., від 09.04.2019 № в сумі 372,08 грн., від 09.04.2019 № в сумі 1 206,90 грн., від 12.08.2019 № в сумі 1 669,20 грн.; від 18.12.2019 № в сумі 834,60 грн. (а.с.26-30). Таким чином, з урахуванням наявної переплати на суму 679,37 грн. загальна сума податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб, що підлягає до стягнення становить 11 351,45 грн. (а.с.31-35). Отже, загальна заборгованість по платежах до бюджету ОСОБА_1 становить 23 210,31 грн.

Крім того, у зв`язку з несплатою відповідачем грошового зобов`язання ГУ ДФС у Волинській області було направлено платнику податків корінець податкової вимоги від 07.02.2019 №770-56, яка була вручена ОСОБА_1 особисто (а.с.8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (пункт 46.1 статті 46 ПК України).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПК України).

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою погашення податкового боргу Головне управління ДФС у Волинській області, сформувало податкову вимогу від 07.02.2019 №770-56, яка була надіслана у встановленому порядку за місцем проживання ОСОБА_1 та як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана відповідачем 19.02.2019 (а.с.8). Доказів оскарження податкової вимоги від 07.02.2019 №770-56 або сплати вказаної у ній суми податкового боргу відповідач не надав.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2. статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Так, вищезазначене свідчить про невиконання відповідачем свого податкового обов`язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених ПК України. Окрім того, у свою чергу відповідач відзиву на позовну заяву та жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду не надав.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 23210,31 грн., доказів сплати якої відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а тому позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення в дохід місцевого бюджету міста Ковеля вказаного податкового боргу.

Враховуючи те, що спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути в дохід місцевого бюджету міста Ковеля з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 23210,31 грн. (двадцять три тисячі двісті десять грн. 31 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко